Справа № 540/481/22
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 540/481/22

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Алексєєвої Н. М.

представника Державної служби України з безпеки на транспорті Сусло Л. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2022 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ № 589 від 28.08.2021 про анулювання ліцензії серії АЕ № 573237, що діє з 10 квітня 2013 року на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами та внутрішні перевезення пасажирів на таксі, в частині виду внутрішні перевезення пасажирів на таксі.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначив, що спірний наказ був прийнятий на підставі пункту 10 частини 12 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222-VIII (далі Закон №222-VIII) а саме: у зв`язку з ненаданням ліцензіатом інформації про предмет перевірки.

У свою чергу, вказана норма Закону №222-VIII передбачає, що підставою для прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково є акт про ненадання органу ліцензування ліцензіатом документів, інформації про предмет перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування під час перевірки.

Тобто, позивач наголошує, що в контексті спірних правовідносин, обов`язковим є встановлення факту пред`явлення суб`єктом владних повноважень письмової вимоги про надання документів, інформації про предмет перевірки та факту ненадання ліцензіатом запитуваних документів, інформації.

Однак, за ствердженням позивача, жодних вимог з боку суб`єкта владних повноважень про надання будь-яких документів або інформації щодо предмету перевірки до нього не надходило.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, ухваленого в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував наказ Укртрансбезпеки № 589 від 28.08.2021 про анулювання ліцензії серії АЕ № 573237, що діє з 10 квітня 2013 року на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами та внутрішні перевезення пасажирів на таксі, в частині виду внутрішні перевезення пасажирів на таксі.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що суб`єкт владних повноважень недотримався процедури застосування до позивача крайнього заходу, у вигляді анулювання ліцензії, оскільки не дав ліцензіату можливості усунути порушення ліцензійних умов через механізм тимчасового зупинення ліцензії.

Такого висновку суд першої інстанції дійшов, аналізуючи вимоги Закону №222-VIII, де у пункті 2 частини 2 статті 16 передбачено, що підставою для прийняття органом ліцензування рішення про зупинення дії ліцензії повністю або частково, зокрема, є акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження виду господарської діяльності (частини виду господарської діяльності).

Також суд першої інстанції указав, що акт від 20.08.2021 №03/20.50/2021 не був вручений ліцензіату в день проведення перевірки, також відсутня відмітка про відмову від підписання керівником ліцензіата акту, що є порушенням вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

До того ж, на думку суду першої інстанції, спірний наказ прийнятий з порушенням п`ятиденного строку, передбаченого частиною 3 статті 16 Закону №222-VIII, який обраховується з дня виявлення відповідних підстав. Так, акт за результатами перевірки був складений 20.08.2021, а спірний наказ прийнятий 28.08.2021.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник указує, що спірний наказ про часткове анулювання ліцензії прийнятий на підставі акта від 20.08.2021 про ненадання ліцензіатом інформації про предмет перевірки, на письмову вимогу посадових осіб, під час перевірки.

На думку апелянта, такі його дії узгоджуються з вимогами пункту 10 частини 12 статті 16 Закону №222-VIII.

Апелянт також звертає увагу на те, що Закон №222-VIII чітко розмежовує підстави для анулювання та зупинення дії ліцензії і не допускає двояких трактувань щодо дій органу ліцензування. І у разі наявності підстав для анулювання ліцензії, орган ліцензування зобов`язаний виконати вимоги закону.

Далі, представник Укртрансбезпеки стверджує, що спірний наказ про часткове анулювання ліцензії, прийнятий протягом п`яти робочих днів, як це передбачено Законом №222-VIII.

Так, 20.08.2021 складені акти за результатами проведення позапланового заходу, що є першим робочим днем. Далі, першим робочим днем після 20.08.2021 було 25.08.2021 та, відповідно, 26, 27, 28.08.2021 є п`ятим робочим днем. Саме 28.08.2021 і був прийнятий спірний наказ.

До того ж, скаржник звертає увагу, що висновок суду першої інстанції про неознайомлення з актом, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) за додержанням ліцензійних вимог від 20.08.2021 не відповідає обставинам справи, оскільки даний акт був підписаний особисто ФОП ОСОБА_1 .

Позивач процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ухваленого в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) надає право здійснити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи.

21.05.2021 створена, Укртрансбезпекою, комісія провела позапланову перевірку додержання ФОП ОСОБА_1 (ліцензіат) ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

За результатами проведення перевірки встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 пунктів 27, 30 постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1001 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом» (далі - Ліцензійні умови) та статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складно акт від 21.05.2021 № 0140321.

Зокрема, було виявлено, що станом на 21.05.2021 ліцензіатом в електронному кабінеті перевізника зареєстровано транспортний засіб MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З його слів указаний транспортний засіб був внесений і зареєстрований для здійснення, в якості таксі, внутрішніх перевезень пасажирів, але вказана діяльність не здійснювалась останні три роки через економічну ситуацію на ринку таксі.

Особи, що здійснювали перевірку зазначили, що засвідчити комплектність та облаштування транспортного засобу і відповідність його вимогам Закону неможливо, через відсутність транспортного засобу на момент перевірки.

Також, були перевірені журнали перевірки невідповідності технічного стану колісного транспортного засобу (КТЗ) за 2020-2021 роки, де виїздів вказаного транспортного засобу не зафіксовано.

Обов`язковий технічний контроль не здійснюється, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу не складався через невикористання транспортного засобу. Інші транспортні засоби за цим видом діяльності (таксі) ліцензіатом не використовуються.

Розпорядженням Укртрансбезпеки від 25.05.2021 № 095/2021 ліцензіату був встановлений термін до 02.07.2021 для усунення виявлених порушень Ліцензійних умов та термін до 09.07.2021 для надання до Укртрансбезпеки інформації в письмовій формі про усунення порушень, зафіксованих актом №0140321 від 21.05.2021.

Даним розпорядженням уповноважена особа ФОП ОСОБА_1 була попереджена, що його невиконання є підставою для прийняття рішення про зупинення дії ліцензії повністю або частково.

Відомості про виконання розпорядження Укртрансбезпеки від 25.05.2021 № 095/2021 від ліцензіата у встановлені строки до Укртрансбезпеки не надходили.

З метою перевірки виконання ФОП ОСОБА_1 розпорядження від 25.05.2021 №095/2021, наказом Укртрансбезпеки від 13.08.2021 № 562 була створена комісія, якій було видане посвідчення на проведення позапланової перевірки від 13.08.2021 № 2316/3.4/14-21.

20.08.2021 співробітниками Укртрансбезпеки була проведена повторна перевірка ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої, зафіксовано порушення Ліцензійних умов, які ФОП ОСОБА_1 не усунув відповідно до розпорядження Укртрансбезпеки від 25.05.2021 №095/2021.

Згідно акта від 20.08.2021 № 03/20.50/2021 станом на 19.08.2021 за ліцензіатом в кабінеті перевізника зареєстровано 2 (два) транспортних засоби для здійснення діяльності внутрішніх перевезень пасажирів на таксі:

Mercedes-benz Vito 111 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

Volkswagen Transporter реєстраційний номер НОМЕР_3 .

В акті зазначено, що засвідчити комплектність та облаштування транспортного засобу Mercedes-benz Vito 111 CDІ на відповідність вимогам Закону неможливо через відсутність транспортного засобу на момент перевірки.

Також, був перевірений журнал перевірки невідповідності технічного стану КТЗ з дня отримання розпорядження Укртрансбезпеки щодо усунення порушень від 25.05.2021 № 095/2021 з 28.05.2021 по 19.08.2021, де виїздів вказаного транспортного засобу не зафіксовано. Обов`язковий технічний контроль не здійснюється, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу не складався через не використання транспортного засобу.

Ліцензіатом повідомлено, що фактично транспортного засобу немає. В поясненнях, викладених ліцензіатом в акті від 20.08.2021 03/20.50/2021, останній власноруч зазначає, що транспортний засіб Mercedes-benz Vito 111 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 неможливо представити до перевірки, так як він проданий за генеральною довіреністю.

Відповідно до висновків акта від 20.08.2021 № 03-1/20.50/2021, ліцензіат повторно допустив порушення вимог пунктів 27, 30 Ліцензійних умов та статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: повторно не надав для перевірки щодо комплектності та облаштування транспортний засіб Mercedes-benz Vito 111 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також у висновках акта зазначено, що ліцензіат не усунув порушення протягом строку, установленого розпорядженням Укртрансбезпеки від 25.05.2021 № 095/2021, не забезпечив доступ до транспортного засобу Mercedes-benz Vito 111 CD1 реєстраційний номер НОМЕР_1 на виконання розпорядження Укртрансбезпеки від 25.05.2021 № 095/2021.

Відповідно до пункту 10 частини 12 статті 16 Закону №222-VIII Укртрансбезпека прийняла наказ від 28.08.2021 № 589 про часткове анульовано ліцензії серії AЕ №573237 від 10 квітня 2013 року ФОП ОСОБА_1 на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами та внутрішні перевезення пасажирів на таксі, в частині виду внутрішні перевезення пасажирів на таксі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про основні засади Державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Згідно з ч.11 ст.4 Закону № 877-V плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 877-V на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Статтею 11 Закону №877-V встановлено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

- допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

- не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;

- виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;

- одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Частиною 3 ст.2 Закону України №877-V встановлено, що контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Ліцензування видів господарської діяльності регулюється Законом №222-VIII.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону №222-VIII ліцензіат зобов`язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності, а здобувач ліцензії для її отримання відповідати ліцензійним умовам.

За правилами статті 19 Закону №222-VIII державний нагляд за додержанням органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Спеціально уповноважений орган з питань ліцензування може проводити позапланові перевірки додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування на підставах, зокрема, видання розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування з метою перевірки його виконання органом ліцензування.

Частина 2 статті 4 Закону №222-VIII передбачає, що розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, прийняті в межах його повноважень, є обов`язковими до виконання органами ліцензування, юридичними особами всіх форм власності, а також фізичними особами - підприємцями.

Розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування може бути оскаржено до суду.

Частиною 7 статті 19 Закону №222-VIII визначено, що розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов видається органом ліцензування протягом п`яти робочих днів з останнього дня проведення перевірки у разі виявлення за результатами її проведення порушень ліцензіатом ліцензійних умов.

Згідно із частиною 8 статті 19 Закону №222-VIII ліцензіат, який одержав розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, зобов`язаний в установлений у розпорядженні строк усунути зазначені порушення та подати до органу ліцензування інформацію про виконання вимог такого розпорядження.

Порядок зупинення, відновлення дії ліцензії та її анулювання регламентовано положеннями статті 16 Закону №222-VIII.

Так, положеннями пункту 2 частини 2 статті 16 Закону №222-VIII визначено, що підставою для прийняття органом ліцензування рішення про зупинення дії ліцензії повністю або частково є акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження виду господарської діяльності (частини виду господарської діяльності).

Згідно із частинами третьою сьомою статті 16 Закону №222-VIII, у разі встановлення наявності підстав для зупинення дії ліцензії повністю або частково орган ліцензування протягом п`яти робочих днів з дня виявлення таких підстав приймає обґрунтоване рішення про зупинення дії ліцензії повністю або частково.

Відповідно до пункту 27 Ліцензійних умов до використання під час провадження господарської діяльності допускаються транспортні засоби, які:

1) зареєстровані відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388;

2) є власністю ліцензіата та мають свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу або надані ліцензіату в оренду, кредит, лізинг і мають свідоцтво про реєстрацію та тимчасовий реєстраційний талон, якщо передбачено їх оформлення;

3) пройшли обов`язковий технічний контроль та щодо яких складено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу згідно з Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, і технічний стан яких відповідає вимогам експлуатаційної безпечності;

4) внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців як засоби провадження господарської діяльності ліцензіата, що відповідають цим Ліцензійним умовам.

Пункт 30 Ліцензійних умов передбачає, що до внутрішніх та (або) міжнародних перевезень пасажирів на таксі допускаються автомобілі, які відповідають вимогам пункту 27 цих Ліцензійних умов та обладнані згідно з вимогами статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Отже, аналіз вказаних вище нормативно-правових актів свідчить про те, що акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження виду господарської діяльності є наслідком прийняття органом ліцензування рішення про зупинення дії ліцензії повністю або частково.

У свою чергу, пункт 10 частини 12 статті 16 Закону №222-VIII передбачено, що підставою для прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково є акт про ненадання органу ліцензування ліцензіатом документів, інформації про предмет перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування під час перевірки.

Саме на підставі цієї норми Укртрансбезпека прийняла спірний наказ про анулювання ліцензії, в частині виду внутрішні перевезення пасажирів на таксі.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, що суб`єкт владних повноважень пред`являв ФОП ОСОБА_1 письмову вимогу щодо надання органу ліцензування ліцензіатом документів, інформації про предмет перевірки.

В акті про ненадання ліцензіатом інформації про предмет перевірки на письмову вимогу посадових осіб під час перевірки від 20.08.2021 №03-3/20.50/2021 зазначено, що ФОП не виконав письмові вимоги від 19.08.2021 та від 20.08.2021, а саме: не забезпечив доступ до транспортного засобу Mercedes-benz Vito 111 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 для перевірки виконання розпорядження від 25.05.2021.

Однак, на виконання ухвали суду апеляційної інстанції про витребування доказів, Укртрансбезпека не надала відповідні документи.

Понад те, зазначаючи в акті про ненадання ліцензіатом інформації про предмет перевірки на письмову вимогу скаржник указує, що не забезпечено доступу до транспортного засобу Mercedes-benz Vito 111 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто у вказаному акті відсутні відомості про надання ліцензіатом будь-якої інформації щодо предмета перевірки.

Аналіз доводів апеляційної скарги свідчить про те, що Укртрансбезпека помилково ототожнює поняття письмова вимога та розпорядження про усунення порушень, оскільки розпорядження це документ, який зобов`язує ліцензіата усунути виявлені порушення.

Розпорядження є індивідуально-правовим актом та може бути оскаржено до суду.

Натомість, письмова вимога не має статусу такого документа і тягне зовсім інші правові наслідки щодо її невиконання.

Так, невиконання розпорядження це зупинення ліцензії, а невиконання письмової вимоги це анулювання ліцензії.

Отже, доводи апелянта про те, що їх дії узгоджуються з вимогами пункту 10 частини 12 статті 16 Закону №222-VIII колегією суддів не приймаються, оскільки підстав для прийняття рішення про анулювання ліцензії повністю або частково не було.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що орган ліцензування мав право зупинити дію ліцензії повністю або частково, оскільки ФОП ОСОБА_1 не виконав розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, яке було видано 25.05.2021 зі строком його виконання до 02.07.2021.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб`єкт владних повноважень недотримався процедури застосування до позивача крайнього заходу у вигляді анулювання ліцензії, оскільки не дав ліцензіату можливості усунути порушення ліцензійних умов через механізм тимчасового зупинення ліцензії.

Далі, колегія суддів бажає зазначити, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що акт від 20.08.2021 №03/20.50/2021 не був вручений ліцензіату в день проведення перевірки.

Суд апеляційної інстанції, витребувавши від Укртрансбезпеки матеріали перевірок, які були проведені у травні та серпні 2021 року, встановив, що акт від 20.08.2021 №03/20.50/2021 був складений у присутності ФОП ОСОБА_1 , у цьому акті містяться його пояснення, а також наявний підпис про отримання його копії 20.08.2021.

Щодо зауваження суду першої інстанції про те, що спірний наказ прийнятий з порушенням п`ятиденного строку, передбаченого частиною 3 статті 16 Закону №222-VIII, суд апеляційної інстанції вважає його необґрунтованим.

Так, колегія суддів погоджується з апелянтом, що суд першої інстанції не врахував вихідні та неробочі дні під час обрахунку відповідного строку.

Враховуючи викладене, а також те, що суд першої інстанції вирішив справу по суті спору правильно, відповідно до приписів статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити мотивувальну частину рішення суду, шляхом викладення її в редакції цієї постанови.

Пункт 3 частини 1 статті 317 КАС України передбачає, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції, що ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 195, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу змінити, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 18.01.2024.