Справа № 372/4835/23
Суддя: Сташків Т. Г.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/4835/23
Провадження № 2-а-39/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Редьки Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в особі головного інспектора з паркування відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюка Ігоря Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідача.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачем складено постанову серії 1КІ № про накладення на неї, адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису).

Вважає вказану постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного встановлення обставин та подій, не відповідає дійсним обставинам справи через що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушенню закриттю.

Позивач 11 вересня 2023 року поштою отримала оскаржувану постанову.

Зі змісту постанови вона дізналась, що автомобіль марки INFINITI QX50 (д.н.з. НОМЕР_1 ) власником якого вона є, був запаркований з порушенням пункту 15.9 е) Правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб зупинено ближче 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних засобів, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

За цих підстав, до неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови, головний інспектор з паркування не керувався належними та достатніми доказами та фактичними даними, які б підтверджували вчинення нею адміністративного правопорушення.

Стверджує, що оскаржувана постанова є предметом спору та не може розглядатися як доказ її вини за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Так, посадовою особою, якою складено оскаржувану постанову не враховано при розгляді справи про адміністративне правопорушення норму ч. 8 ст.122 КУпАП.

Згідно інформації наявної в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, що підтверджується роздруківкою з кабінету водія, починаючи з 11 листопада 2021 року та по 01 січня 2023 року, належним користувачем транспортного засобу INFINITI QX50 (д.н.з. НОМЕР_1 ) є ОСОБА_2 .

Таким чином, всупереч нормам КУпАП в спірній постанові її визначено як суб`єкта правопорушення без належної правової підстави.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд скасувати рішення суб`єкта владних повноважень постанову від 28 серпня 2023 року серії 1КІ № складену Головним інспектором з паркування відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюк Ігорем Петровичем, про накладення на неї ОСОБА_1 , адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено розгляд справи на 31 жовтня 2023 року за правилами спрощеного позовного провадження.

31 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 22 грудня 2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей по вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження.

Однак, відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у встановлений строк відзив не надав, як і відповідних доказів.

Дослідивши матеріали справи, нормативно-правове регулювання відносин, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП обумовлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання регулює Закон України «Про дорожній рух», за змістом частин першої та п`ятої статті 14 якого учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху, з-поміж іншого, зобов`язані, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктами 1.3 та 1.9 цих Правил обумовлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 15.9е вказаних Правил, на порушення якого вказано в оскаржуваній постанові, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Диспозицією частини третьої статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно приміртки до статті 122 КУпАП вказано, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

За змістом статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків.

В адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд зазначає, що у цій справі відповідач не спростовував тверджень позивача про безпідставність притягнення її до адміністративної відповідальності згідно з оскаржуваною постановою.

Судом установлено, що згідно інформації наявної в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, що підтверджується роздруківкою з кабінету водія, вбачається, що починаючи з 11 листопада 2021 року та по 01 січня 2023 року, належним користувачем транспортного засобу INFINITI QX50 (д.н.з. НОМЕР_1 ) є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному ружимі, в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортнизх засобів внесено відомості про належного коритувача відпровідного транспортного засобу, несе належний користувач транспортного засобу.

Разом з тим, щодо позивача винесено постанову про притягнення її до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу 680 гривень оскільки автомобіль марки INFINITI QX50 (д.н.з. НОМЕР_1 ) власником якого вона є, був запаркований з порушенням пункту 15.9 е) Правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб зупинено ближче 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних засобів.

Сам факт того, що позивач є власником транспортного засобу, не є підставою для притягнення її до такого виду адміністративної відповідальності.

Тобто лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку, що позивача неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, у випадку, що розглядається, інспектор усупереч вимогам статті 245 КУпАП неповно з`ясував обставини справи про адміністративне правопорушення, що потягло помилкове притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим суд констатує, що відповідачем не надано відзив та не надано належних, допустимих і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження правомірності спірної постанови та, як наслідок, факту винуватості позивача, а також відповідач жодним чином не спростували наведених у позові аргументів позивача.

Вбачається, що відповідачем суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тобто жодних доказів та фотозйомки (відеозапису) від 28 серпня 2023 року.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, у випадку, що розглядається, відповідач не виконав обов`язку доказування правомірності оспорюваної постанови, а тому суд вважає останню необґрунтованою та, відповідно, протиправною.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З підстав скасування постанови про накладення адміністративного стягнення провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 139, 244-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в особі головного інспектора з паркування відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюка Ігоря Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 28 серпня 2023 року серії 1КІ № складену Головним інспектором з паркування відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Денисюк Ігорем Петровичем, про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1018/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя : Т.Г. Сташків