Справа № 520/376/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року № 520/376/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми,-

У С Т А Н О В И В:

Харківський Національний університет внутрішніх справ звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 28 560 (двадцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят) грн 41 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 28 560,41 грн. Такі витрати відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані, тому позивач вважає за необхідне вирішити дане питання в судовому порядку.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2023 апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 по справі № 520/376/23 скасовано, справу № 520/376/23 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.11.2023 зазначена справа передана на розгляд судді Волошину Д.А.

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України судом було направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо відповідача ОСОБА_1 та отримано відповідь, згідно якої відповідач по справі зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження направлена за адресою місця реєстрації відповідача, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

При цьому, згідно із ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки в період з 01.01.2024 по 14.01.2024 суддя Волошин Д.А. перебував у щорічній відпустці, розгляд справи здійснюється в перші робочі дні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України з 01.09.2020 по 23.06.2022.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 19.08.2020 №245 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України і зараховано курсантом 1-го курсу факультету № 2 Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю 081 "Право", за напрямом підготовки «Слідчі для органів досудового розслідування» з 01.09.2020, присвоївши спеціальне звання «рядовий поліції».

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 22.06.2022 №219 о/с ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів та звільнено згідно з ЗУ «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 23.06.2022.

Згідно з довідкою про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 , № 4/392-д, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ЗВО МВС, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, ОСОБА_1 повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у ХНУВС на загальну суму 28 560,11 (двадцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят гривень 11 копійок).

Наведений розрахунок витрат відповідачем протягом навчання в ХНУВС не оскаржувався .

Харківським національним університетом внутрішніх справ було направлено відповідачу повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в навчальному закладі вих. №7/114 від 04.11.2022 на адресу, яка була вказана в контракті про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських від 01.09.2020 № 288 (що є адресою місця реєстрації відповідача), рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Дане повідомлення відповідач не отримав та на адресу позивача повернувся конверт з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

Так, відповідача відраховано з числа курсантів та звільнено згідно з ЗУ «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 23.06.2022, однак відповідачем не відшкодовано витрати на навчання Харківському національному університету внутрішніх справ в добровільному порядку, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому була відрахована з числа курсантів та звільнена за вланим бажанням з Національної поліції до закінчення навчання.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 № 901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 72 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 було затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (далі по тексту - Порядок № 261), який набрав чинності 20.04.2017 та був дійсним на час звільнення відповідача із поліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі по тексту - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з п. 2 Порядку, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Таку типову форму затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2017 № 173, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07 березня 2017 р. за № 321/30189.

Судом встановлено, що зміст укладеного з відповідачем Контракту відповідає умовам вказаної типової форми та передбачає (п. 3 розділ ІІІ) обов`язок відповідача відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі дострокового розірвання контракту, а також в разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання.

Так, пунктом 3 розділу ІІІ Контракту № 288 від 01.09.2020 передбачено, що особа зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції в період навчання на заочній формі та протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України "Про Національну поліцію".

Вказаний контракт був підписаний особисто відповідачем.

Таким чином, підписуючи вказаний контракт, відповідач, ознайомлюючись з його змістом, усвідомлювала, що в разі дострокового закінчення навчання, вона буде зобов`язана відшкодувати навчальному закладу фактичні витрати, пов`язані з її утриманням та свідомо погодилася на виконання таких умов.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Так, наказом ХНУВС від 22.06.2022 № 219 о/с ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів та звільнено згідно з ЗУ «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 23.06.2022.

За таких обставин, відповідач достроково припинила навчання за державним замовленням та звільнена на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Суд звертає увагу, що відповідач підписувала контракт особисто на запропонованих типових умовах та була обізнана про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, або ж звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу.

Відповідно до довідки про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період з 01.09.2020 по 24.06.2022, такі витрати складають - 28 560,41 грн, в тому числі: грошове забезпечення - 5 015,61 грн, продовольче забезпечення - 6 918,65 грн, речове забезпечення - 5 151,72 грн, медичне забезпечення - 146,55 грн, вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв 11 327,88 грн.

Для ознайомлення відповідача з довідкою про розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у навчальному закладі, Харківським національним університетом внутрішніх справ було направлено відповідачу повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі вих. №7/114 від 04.11.2022 на адресу, яка була вказана в контракті про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських № 288 (що є адресою місця реєстрації відповідача), рекомендованим листом. Дане повідомлення відповідач не отримав та на адресу Харківського національного університету внутрішніх справ повернувся конверт з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

На переконання суду, позивач здійснив всіх заходів, задля надсилання ОСОБА_1 повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Також, відповідачем по справі не спростовано належними та допустимими доказами, що зазначений розрахунок ним оскаржувався протягом навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ або після відрахування з числа курсантів та звільнення зі служби в Національній поліції України.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України, тощо.

При цьому питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 по справі №820/1878/16.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, відповідач, будучи обізнаною під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту або ж звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу, на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодувала, доказів на спростування зазначеного не надано, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для їх стягнення з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрат, пов`язаних з утриманням, а саме суму в розмірі 28 560,41 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Харківського Національного університету внутрішніх справ (пр. Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, у розмірі 28 560,41 грн (двадцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят гривень 41 копійка).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин