Справа № 607/9844/23
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2024 Справа №607/9844/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Тинкалюк Є.І.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до поліцейського 1 батальйону 2 роти 2 взводу Управління патрульної полії в Тернопільській області Южина Руслана Андрійовича, якого замінено на належного відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1066203 від 25.05.2023, якою його ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 85 грн., та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА№1066199 від 25.05.2023, якою його ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 250 грн.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувані постанови винесено незаконно та необґрунтовано, поліцейським не було взято до уваги його пояснень з приводу того, що 25.05.2023 о 01.10год. розпочалась повітряна тривога, він і його сусіди (орієнтовно 15-20 чоловік) спустилися в укриття - підвал будинку, що по АДРЕСА_1 , де пробули тривалий час, і після проведених 3 годин у підвалі він вирішив сходити в квартиру, та взяти все необхідне (воду,чай,теплі пледи), однак дорогою з підвалу до дверей під`їзду, о 05.20год. його зупинив сержант патрульної поліції ОСОБА_2 , попросив пред`явити документи, та з не зрозумілих причин склав постанови, обставини викладені у яких не відповідають дійсності так як 25.05.2023роу ні по АДРЕСА_2 він не перебував у п`яному вигляді, ні в дворі будинку, ні в укритті не шумів, громадський порядок не порушував. Тому просить вказані постанови скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача УПП у Тернопільській області ДПП Кондрат Л.Р. в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, підтримала відзив на позов.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1066203 від 25.05.2023, гр. ОСОБА_1 25.05.2023 в АДРЕСА_3 , перебував у п`яному вигляді у дворі будинку та своєю поведінкою ображав людську гідність та мораль, що виражалась у розхитуванні даної особи зі сторони в сторону, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Як вбачається із постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1066199 від 25.05.2023, в м.Тернопіль, вул. Галицька,35, гр. ОСОБА_1 , о 04год. 23хв., в дворі будинку гучно шумів, де допускати це заборонено з 22 до 8 год., а у святкові та неробочі дні цілодобово, чим порушив ст.24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благоустрою населення», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченеч.1 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 250 грн.

Відповідно до ч.1 ст.178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді.

Об`єктивна сторона діяння «розпивання спиртних напоїв у громадських місцях» полягає виключно в активних діях з вживання спиртних напоїв. Іншим видом дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі прямого або непрямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути особа, якій виповнилося 16 років.

Визначення терміну «громадське місце» наведено у Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», де громадським місцем називається частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Як зазначає представник відповідача, під п`яним виглядом, що ображає людську гідність та громадську мораль розуміють поведінку в стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми: непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо; коли особа має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

Суду незрозуміло якими саме переконаннями керувався поліцейський, коли дійшов висновку про перебування ОСОБА_1 у п`яному вигляді, та які саме дії останнього свідчили про порушення ним громадської моралі та образу людської гідності.

Частина 1 статті 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Законодавчим актом, у якому висвітлено питання захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях є Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення».

Згідно ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані:

-здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами;

-забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами;

-вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти):

1) жилих будинків і прибудинкових територіях;

2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури;

3) готелів і гуртожитків;

4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу;

5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема відповідальність за які передбачена ч.1 ст.178, ч.1 ст.182 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Згідно ст.283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1066199 від 25.05.2023 не взято це до уваги, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП, суд зауважує, що в ній, зокрема, потрібно навести докази, на підставі яких робиться висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та відзначити мотиви відхилення інших доказів, на котрі посилається правопорушник, чи висловленні останнім доводи.

Із оглянутого судом відеозапису можливо встановити лише процес спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , як і те що поводив він себе адекватно, жодних обставин вчинення інкримінованих йому правопорушень відеозапис не містить.

Викликані для допиту в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явилися, з невідомих суду причин.

Для української правової системи такий термін, як стандарт доказування є новим, а тому ще малодослідженим. Він є характерним для тих країн де найбільш виражена змагальна модель процесу. В американському та англійському праві під терміном стандарт доказування розуміють критерій, відповідно до якого суддя виносить рішення по справі. Стандарт доказування не ставить мету встановити істину, а лише є показником того, чи змогли сторони успішно виконати покладений на них тягар доказування.

Оскільки у вітчизняному процесуальному законі відсутнє визначення розумного сумніву чи доведеності вини поза розумним сумнівом, то для належного розуміння сутності поняття поза розумним сумнівом в Україні насамперед керуватися практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), в якій Суд ілюструє європейський стандарт розуміння аналізованого принципу.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього, відображена, зокрема, у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008 р. у справі Кобець проти України. Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Summum jus, summa injuria «занадто точне виконання норм права породжує найвищу несправедливість».

Таким чином Судом встановлено, що поліцейський, як посадова особа яка виконує посадові інструкції, оцінивши докази щодо вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись чинними нормативно-правовими актами України та своєю правосвідомістю, виніс відповідні спірні постанови серії ЕГА №1066203 від 25.05.2023 та серії ЕГА№1066199 від 25.05.2023, однак не врахував, що не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт повідомлень на гарячу телефонну лінію 102 про те, що в АДРЕСА_4 невідомі особи, що перебувають в стані алкогольного сп`яніння, шумлять та заважають відпочивати.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушень, натомість відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушень передбачених ч.1 ст.178 та ч.1 ст.182 КУпАП, Суд вважає, що провина позивача не доведена.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, Суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваниих постанов по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, провина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а тому постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1066203 від 25.05.2023 та серії ЕГА№1066199 від 25.05.2023, слід скасувати.

Керуючись ст. 183, 251, 283, 284 КУпАП, ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1066203 від 25.05.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.178 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1066199 від 25.05.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.182 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 250 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 496,20 гривень, сплаченого при зверненні до суду, судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції вул. Котляревського, 24 м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк