Справа № 360/1371/23
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1371/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Луганській області) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_2 з 07.10.2009 з компенсацією втрати частини доходу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до липня 1997 року позивач проживав у місті Сєвєродонецьку та отримував пенсію за віком як науковий працівник, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв`язку із чим виплату пенсії припинено.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року по справі № 360/1193/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не поновлення ОСОБА_2 нарахування та виплати пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести поновлення та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з компенсацією втрати частини доходів.

Листом відповідача від 16.06.2023 надано довідку про розмір нарахованої пенсії.

Згідно довідки розмір пенсії з 07.10.2009 року по квітень 2023 року не змінювався та складає 49,86 грн.

В протоколі про призначення пенсії в графі «особливості» зазначено: "не підлягає масовому перерахунку", "призначено за рішенням суду в твердому розмірі".

06.09.2023 представник позивача звернувся до відповідача із заявою та просив перерахувати розмір пенсії, виплатити компенсацією втрати частини доходу, виплачувати пенсію на визначений за заявою банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк».

Листом відповідача від 03.10.2023 відповіді в частині не здійснення перерахунку розміру пенсії не надано.

Представник позивача вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії, а тому звернувся до суду за захистом прав позивача на належне соціальне забезпечення.

Ухвалою від 17 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив, в якому у задоволенні заявлених позовних вимог просить відмовити з огляду на таке.

Позивач з 07.10.2009 перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. При цьому пенсію призначено на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суді від 01.07.2022 у справі № 360/1193/22, що набрало законної сили 09.11.2022, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зобов`язано провести поновлення та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком з 07.10.2009 відповідно до Закону № 1058 з компенсацією втрати частини доходів.

Як зазначено у позовній заяві у цій справі та встановлено Луганським окружним

адміністративним судом та Першим апеляційним адміністративним судом у справі № 360/1193/22 з липня 1997 року, позивач виїхав до Держави Ізраїль, де мешкає по теперішній час.

До набрання рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.07.2022 у справі № 360/1193/22 законної сили позивач на обліку в органах Пенсійного фонду України не перебував та пенсію не отримував.

Однак, станом на 17.11.2022 суму заборгованості по пенсії перед позивачем було не визначено, оскільки в органах Пенсійного фонду України немає алгоритму виконання рішень суду, якими покладено зобов`язання поновлення виплати пенсії громадянам, які проживають у Державі Ізраїль, та які до цього ніколи не перебували на обліку в органах Пенсійного фонду України.

Програмним забезпеченням ІКІС ПФУ «ППВП» не передбачено функції з поновлення пенсії (як то зобов`язано судовим рішенням у справі № 360/1193/22) особам, які ніколи на обліку в органах Пенсійного фонду України не перебували.

30.01.2023 за вхід. № 132/16 отримано лист Пенсійного фонду України від 30.01.2023№ 2800-030102-9/4692, яким, окрім іншого, повідомлено: враховуючи, що ОСОБА_2 було призначено пенсію в Україні та припинено її виплату у 1997 році, на виконання судового рішення у справі № 360/1193/22, необхідно з 07.10.2009 поновити виплату пенсії за віком в розмірі, що склався станом на дату припинення виплати пенсії у 1997 році; питання щодо порядку виконання рішень судів, в тому числі технічної можливості опрацювання, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням зобов`язань, покладених судом на відповідача.

09.02.2023 за вхід. № 188/16 отримано лист Пенсійного фонду України від 08.02.2023 № 2800-030102-9/6735, яким на підставі проведеного аналізу електронної пенсійної справи № 83 (далі ЕПС) ОСОБА_2 користувачем центрального рівня в підсистемі «Призначення та виплати пенсій на базі електронної пенсійної справи» ініційовано перерахунок «Макетна обробка» для надання можливості подальшого опрацювання ЕПС користувачем регіонального рівня.

У зв`язку з відсутністю інформації про розмір пенсії позивача станом на момент її припинення, відповідачем на виконання рішення у справі № 360/1193/22 проведено поновлення пенсії за віком з 07.10.2009 у максимальному розмірі 49,86 грн, що склався станом на дату припинення виплати пенсії у 1997 році (відповідно до листа Пенсійного фонду України від 30.01.2023 № 2800-030102-9/4692).

Страховий стаж, обчислений на підставі трудової книжки, склав 36 років 03 місяці 29 днів (страховий стаж враховано по 12.06.1997), коефіцієнт страхового стажу склав 0,48938.

Разом із цим рішенням Луганського окружного адміністративного суді від 01.07.2022 у справі № 360/1193/22 зобов`язання провадити у подальшому перерахунок пенсії позивача на відповідача не покладалось.

На виконання ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі № 360/1193/22 відповідачем проведено зміну параметрів виплати на визначений позивачем банківський рахунок, відкритий в АТ «ОЩАДБАНК». Виплату заборгованості за період з 07.10.2009 по 31.10.2023, а також компенсації втрати частини доходів проведено 21.11.2023 в загальному розмірі 8594,37 грн. Також 21.11.2023 виплачено поточну пенсію за листопад 2023 року в сумі 49,86 грн.

Також відповідач вважає, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є громадянином України, паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_2 від 14.06.1997.

Відповідно до інформації від 14.11.2018 № 616471-522/5-2507, наданої Посольством України в Державі Ізраїль, позивач перебуває на постійному консульському обліку за паспортами України для виїзду за кордон, паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що підтверджує громадянство України.

Із матеріалів пенсійної справи позивача встановлено, що з 23.05.1997 йому було призначено пенсію за віком довічно.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.07.2022 по справі №360/1193/22 позов адвоката Акермана Олега Матвійовича в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не поновлення ОСОБА_2 нарахування та виплати пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести поновлення та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з компенсацією втрати частини доходів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Листом від 30.01.2023 № 2800-030102-9/4692 Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 04.01.2023 № 1200-0304-5/238 повідомив, що оскільки пенсію позивачу було призначено в Україні та припинено її виплату у 1997 році, на виконання судового рішення у справі №360/1193/22 необхідно з 07.10.2009 поновити виплату пенсії за віком в розмірі, що склався станом на дату припинення виплати пенсії у 1997 році.

Відповідно до розпорядження від 13.02.2023, на виконання зазначеного рішення суду, позивачу поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 у розмірі 49,86 грн, в графі «особливості» зазначено: «не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 07.10.2009 по довічно».

18.05.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив, зокрема, повідомити про стан виконання рішення суду та здійснювати пенсійні виплати на банківський рахунок відкритий в АТ «ОЩАДБАНК».

Листом від 16.06.2023 №3958-3752/ф-02/8-1200/23 відповідач повідомив, що виплату пенсії поновлено з 07.10.2009. Пенсію за період з 07.10.2009 по 31.03.2023 в сумі 8017,81 грн було нараховано на додаткову відомість березня 2023 року на поточний рахунок банківської установи ПАТ «Приватбанк», проте установою банку здійснено повернення коштів (причина: рахунок закритий за заявою власника). Отже, для зміни виплатних реквізитів і переведення виплати пенсії на банківську установу АТ «Ощадбанк» необхідно подати заяву безпосередньо до органів Пенсійного фонду України або через вебпортал Пенсійного фонду України.

06.09.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, виплату компенсації втрати частини доходу та виплату пенсії на визначений банківський рахунок за заявою, відкритий в АТ «Ощадбанк».

Листом від 03.10.2023 № 5970-602/Ф-02/8-1200/23 відповідач повідомив, що для зміни виплатних реквізитів позивачу необхідно звернутися до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою у способи, передбачені пунктом 10 Порядку 1596.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі № 360/1193/22 встановлено такий спосіб виконання рішення Луганского окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року у справі № 360/1193/22: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести поновлення та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з компенсацією втрати частини доходів, шляхом виплати пенсії на вказаний ним банківський рахунок, відкритий в АТ «ОЩАДБАНК».

На виконання зазначеної ухвали суду відповідачем змінено параметри виплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок, відкритий в АТ «ОЩАДБАНК».

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача виплату заборгованості за період з 07.10.2009 по 31.10.2023, а також компенсації втрати частини доходів проведено 21.11.2023 в загальному розмірі 8594,37 грн. Також 21.11.2023 виплачено поточну пенсію за листопад 2023 року в сумі 49,86 грн.

Отже, розмір пенсії позивача складає 49,86 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Станом на дату поновлення пенсії позивачу 07.10.2009, стаття 28 Закону № 1058 була чинною у такій редакції: «Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. (Абзац другий частини першої статті 28 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2505-IV ( 2505-15 ) від 25.03.2005)».

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» установлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Установлено з 1 листопада 2009 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 701 гривня та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 776 гривень; працездатних осіб - 744 гривні; осіб, які втратили працездатність, - 573 гривні.

01.10.2011 року набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI, яким розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунком 4-1, згідно з яким для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Згідно з частиною другою другої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (частина четверта статті 28 цього Закону).

01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (Закон України від 06.12.2016 року № 1774-VIII).

Пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону № 1058, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини.

Статтею 43 Закону № 1058 визначено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Аналізуючи положення частини четвертої статті 28 Закону № 1058 та частини другої статі 48 Закону України № 1058 суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а для перерахуку пенсії, призначеної до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, яка визначається із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

За даних спірних правовідносин суд враховує практику Великої Палати Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 442/456/17 (провадження № 11-860апп18) Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи відступ від позиції Верховного Суду України, вказала на те, що цей Суд при ухваленні постанови від 25 травня 2016 року у справі № 419/794/15-а віддав перевагу найменш сприятливому для позивачки тлумаченню законодавства України, водночас положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства прва, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд повинен застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ, а звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 492/446/15-а (провадження № 11-611апп18) Велика Палата Верховного Суду, обґрунтовуючи необхідність відступу від позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2013 року у справі № 21-241а13, також врахувала правовий висновок ЄСПЛ, сформований у рішенні у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 50-56), де Суд визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону»; у разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 (провадження № 11-555заі18), із посиланням на положення ст. ст. 1, 8, 92 Конституції України, а також на ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, відповідач повинен був поновити виплату пенсії позивачу у розмірі не менше прожиткового мінімуму.

З розпорядження відповідача від 13.02.2023 встановлено, що страховий стаж позивача складає 36 років 03 місяці 29 днів, розмір песії - 49,86 грн.

Починаючи з жовтня 2009 року, редакція статті 28 Закону № 1058 зазнавала змін, однак, розмір мінімальної пенсії втановлювався не менше прожиткового мінімуму. Проте, розмір пенсії позивача після її поновлення складає 49,86 грн, що є значно менше прожиткового мінімуму.

У зв`язку з цим пенсія позивача з 2009 року підлягає перерахунку за весь період згідно положень статті 28 Закону № 1058, чинної станом на конкретний період (кожний місяць відповідного року за період, починючи з жовтня 2009 року).

Судом встановлено, що при поновленні позивачу виплати пенсії з 07.10.2009 відповідач керувався листом Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України від 30.01.2023 № 2800-030102-9/4692, в якому зазначено, що оскільки пенсію позивачу було призначено в Україні та припинено її виплату у 1997 році, на виконання судового рішення у справі №360/1193/22 необхідно з 07.10.2009 поновити виплату пенсії за віком в розмірі, що склався станом на дату припинення виплати пенсії у 1997 році, а не приписами чинного Закону № 1058.

Натомість, положення частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 у редаціїї, чинній на відповідний період, відповідачем застосовані не були, що призвело до заниження розміру пенсії позивача та, відповідно, порушення його пенсійних прав.

Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем права позивача на перерахунок його пенсії з 07.10.2009 з урахуванням частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редаціїї, чинній на відповідний період (за кожень місяць відповідого року).

Щодо похідних позовних вимог зобов`язального характеру, що стосуються компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає таке.

Згідно з правовим висновком, що міститься в постановах Верховного Суду від 01 квітня 2021 року у справі № 120/4555/18, від 20 жовтня 2022 року у справі № 140/862/19, від 24 січня 2023 року у справі № 200/10176/19-а, що зроблений на підставі проведеного аналізу Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Суд зазначає, що позивач набуває права звернення до суду з вимогами щодо виплати такої компенсації лише після отримання відмови відповідача у виплаті йому компенсації.

Оскільки рішення по цій справі не набрало законої сили, відповідачем не здійснено на його виконання перерахунок та виплату пенсії позивача, суд дійшов до висновку про передчасність вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при перерахунку та виплаті недоотриманої пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Що стосується дотримання позивачем строку звернення до суду, то позивач звернувся до суду із дотриманням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня отримання листа відповідача у відповідь на заяву про перерахунок пенсії 13.10.2023.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн, що підтверджується квитанцією № H9PT-P048-2P8X-T47B від 20.11.2023.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 429,44 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєроденецьк, вулиця Шевченка, будинок 8, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 07.10.2009 з урахуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 07.10.2009 із застосуванням положень частини першої статті 28 та пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редаціїї, чинній на відповідний період (за кожен місяць відповідого року), з відрахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 429,44 (чотириста двадцять дев`ять гривень 44 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця