Справа № 420/24667/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного територіального управління Військової служби правопорядку (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, скасування службової характеристики, скасування медичної характеристики, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного територіального управління Військової служби правопорядку (військової частини НОМЕР_1 ), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо складення (відображення недостовірних вiдомостей) службової характеристики для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією від 05.10.2021 відносно майора ОСОБА_1 , офіцера відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Південного територіального управління Військової служби правопорядку (військова частина НОМЕР_1 );

- скасувати службову характеристику для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією вiд 05.10.2021 відносно майора ОСОБА_1 , офіцера відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Південного територіального управління Військової служби правопорядку (військова частина НОМЕР_1 );

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо складення медичної характеристики від 05.10.2021 відносно військовослужбовця майора ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- скасувати медичну характеристику від 05.10.2021 відносно військовослужбовця майора ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- зобов`язати Південне ТУ ВСП (військову частину НОМЕР_1 ) надати майору ОСОБА_1 , офіцеру відділу запобігання, виявлення злочинів та iнших правопорушень Південного територіального управління Військової служби правопорядку (військова частина НОМЕР_1 ) нові об`єктивні та достовірні службову та медичну характеристики.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він починаючи з 2015 року по теперішній час проходить військову службу у Південному територіальному управлінні Військової служби правопорядку у військовому звані «майор», з вересня 2021 року на посаді офіцера відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень, учасник бойових дій, що підтверджується копіями відповідних документів. 05.10.2021 отримав від командування Південного ТУ ВСП направлення з документами (службова та медична характеристики) на військово-лікарську комісію (далі ВЛК) Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (далі - ВМКЦ ПР) після ознайомлення з якими не може погодитись.

Як стверджує позивач, відповідачем направляючи його на ВЛК були надані йому службова та медична характеристики у яких була свідомо відображена недостовірна інформація і які за змістом та суперечили одна одній.

У позові вказано, що за фактами невідповідності інформації викладеної у службовій та медичній характеристиках позивач, у визначеному порядку визначеному наказом № 402 та методичних рекомендаціях 2016, зокрема у прикінцевому розділі зразку службової характеристики про згоду або мотивовану незгоду з текстом службової характеристики, подав свою мотивовану незгоду зі службовою характеристикою з обґрунтуваннями своєї незгоди, подав 19.10.2021 року рапорт відповідачу про незгоду з наданою йому характеристикою та просив надати йому нову службову характеристику, в якій відобразити об`єктивну та достовірну інформацію, а також 14.11.2021 року звернувся до Начальника Військової служби правопорядку у ЗС України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку ЗС України, щодо протиправних дій посадових осіб Південного ТУ ВСП та 18.11.2021 звернувся до Центральної військово-лікарської комісії про перегляд рішення ВЛК нижчого рівня.

Позивач зазначає, що отримання ним від відповідача негативної характеристики впливає на подальше проходження ним військової служби.

Окремо позивач зазначає, що свідоцтво про хворобу № 1182 від 13.10.2021 року було затверджено Постановою 18 Регіональної військово-лікарської комісії від 19.10.2021 року № 2158) (вх. № 4221 від 19.10.2021), якою було визнано позивача на підставі ст.ст. 61-6, 78-в графи III Розкладу хвороб «непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнним час», яку він отримав 01.11.2021 року. Станом на 24.11.2021 позивач відповідей від відповідача та Центральної військово-лікарської комісії не отримував, а з 23.11.2021 року у Південному ТУ ВСП працює комісія Головного управління Військової служби правопорядку ЗС України за зверненням позивача.

Як стверджує позивач, під час направлення позивача на ВЛК 28.10.2020 року відповідачем надавались службова та медична характеристика, яка істотно відрізняються і за змістом, і за викладенням інформації від цьогорічної, при тому, що на той час позивач пересувався з милицями, що, на думку ОСОБА_1 , свідчить саме про упередженість при складанні цих документів у жовтні 2021 року, в т.ч після надходженні рішень судів, які були прийняті на корить позивача.

Таким чином, вказано у позові, відповідачем під час здійснення службової діяльності по відношенню до позивача вчинені дії не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України чим фактично було грубо порушено права позивача.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі.

За вх.№1711/22 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві вказано, що службова та медична характеристики були складені правдиво та містять достовірну інформацію щодо службової діяльності позивача, аналізу його виписних епікризів, звільнення від виконання службових обов`язків за хворобою та іншими документами, які позивач встановленим порядком надавав до військової частини НОМЕР_1 під час проходження військової служби. Також, відповідач зазначає, що вказані характеристики мають значення тільки під час проходження військової служби у ЗС України, а на даний час Позивача звільнено з лав ЗС України.

Підсумовуючи вищевикладене, у відзиві вказано, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.

З урахуванням вищевказаного, військова частина НОМЕР_1 просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

За вх.№5409/22 від позивача до суду надійшли заперечення на відзив.

Ухвалою суду від 13.04.2022 року судом зупинено провадження по справі.

За вх.№ЕП/2325/23 та за вх.№ЕС/613/23 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження по справі.

За вх.№ЕС/2710/22 від позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За вх.№18544/23 від представника відповідача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи витягу з наказу ВЧ НОМЕР_1 251 від 26.11.2021 року.

Ухвалою суду від 18.01.2024 року поновлено провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, відзиву на позов, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, заперечень (відповіді) на відзив, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

ОСОБА_1 починаючи з 2015 року проходив військову службу у Південному територіальному управлінні Військової служби правопорядку Міністерства оборони України (Військова частина НОМЕР_1 ) у військовому звані «майор» на посаді старшого офіцера вiддiлення, запобігання, виявлення злочинів тa інших правопорушень.

З вересня 2021 року позивач проходив службу на посаді офіцера відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень, учасник бойових дій.

05.10.2021 року начальником Південного територіального управління Військової служби правопорядку складено щодо позивача службову характеристику для проведення медичного огляду військово-лікарської комісією, в якій викладено висновок про те, що ОСОБА_1 за станом здоров`я неспроможний виконувати службові обов`язки належним чином та що доцільно направити його на військово-лікарську комісію для визначення ступеня придатності до військової служби у зв`язку із погіршеннями стану здоров`я (а.с.10).

Після ознайомлення із службовою характеристикою, позивачем було викладено свою письмову незгоду з нею.

05.10.2020 року щодо позивача командиром військової частини НОМЕР_1 та начальником служби-начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_1 складено медичну характеристику для пред`явлення до ВМКЦ ПР, для визначення придатності до військової служби (а.с.14-15).

19.10.2021 року позивач звернувся до відповідача із рапортом про незгоду із наданою йому службовою характеристикою та викладенням окремих питань медичної характеристики і просив надати йому об`єктивну службову характеристику (а.с.12).

У відповідь на вказаний рапорт відповідачем складено листа від 17.11.2021 року №4163/1, в якому, зокрема, вказано, що за результатами розгляду встановлено, що службова характеристика та медична характеристика були складенні правдиво та містять достовірну інформацію відповідно до службової діяльності ОСОБА_1 за 2 роки, аналізу виписних епікризів, звільнення від виконання службових обов`язків за хворобою та іншими медичними документами, які ОСОБА_1 сам встановленим порядком надавав до військової частини НОМЕР_1 (а.с.53).

Як вказано позивачем копію даного листа ним отримано 01.12.2021 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №251 від 26.11.2021 року майора ОСОБА_1 , офіцера відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України (по особовому складу) від "16" листопада 2021 року № 149 у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", наказано вважати, що "25" листопада 2021 року він справи та посаду здав i "26" листопада 2021 року направлено його для зарахування на військовий облік до Київського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси.

Згідно даного наказу позивача з 26 листопада 2021 року виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів грошового забезпечення.

Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо складення (відображення недостовірних вiдомостей) службової характеристики для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією від 05.10.2021 відносно майора ОСОБА_1 , офіцера відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Південного територіального управління Військової служби правопорядку (військова частина НОМЕР_1 та вважаючи протиправними дії Південного ТУ ВСП (військової частини НОМЕР_1 ) щодо складення медичної характеристики від 05.10.2021 відносно військовослужбовця майора ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), позивач звервся до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану справу, суд зазначає.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаний із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За приписами частини 4 статті 2 вказаного вище Закону, передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.6.2 розділу 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800 на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час, подаються:

направлення із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, військового комісаріату, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14. Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання;

медична книжка;

посвідчення особи (військовий квиток);

фотокартка 3 х 4 см без головного убору - при амбулаторному огляді;

службова характеристика для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією (зразок заповнення якої наведено в додатку 15). У тексті характеристики наводиться інформація щодо освіти військовослужбовця, який ВВНЗ і коли закінчив, навчання в інших навчальних закладах, у тому числі закордонних, особливостей проходження військової служби, служби за кордоном, у складі миротворчого персоналу, миротворчого контингенту, військових місіях, участі у бойових діях тощо, обов`язково зазначається думка командування військової частини щодо фізичного стану, фактичної працездатності військовослужбовця, виконання ним своїх службових обов`язків за станом здоров`я та можливість подальшого проходження ним військової служби на займаній посаді, призначення на посаду з меншим обсягом обов`язків, на нижчу посаду тощо;

медична характеристика (у медичній характеристиці обов`язково зазначають інформацію про захворюваність військовослужбовця, результати медичних оглядів ВЛК (при вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон, у миротворчі місії, під час служби у спецспорудах тощо), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та думку начальника медичної служби військової частини щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я).

Службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, в інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове.

Крім того:

на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва);

на військовослужбовців - учасників бойових дій, миротворчих місій, ліквідації наслідків аварії на ядерних об`єктах, розмінування об`єктів народного господарства - відповідні посвідчення, витяги із особових справ, інші довідкові матеріали (допускається надання ксерокопій указаних документів, завірених відповідними посадовими особами та гербовою печаткою військової частини (закладу)).

Структура і зміст службової характеристики військовослужбовців встановлена в Методичних рекомендаціях з приводу організації і проведення атестування військовослужбовців Збройних Сил України, затверджених наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 19.04.2017р. №328 ( далі Методичні рекомендації).

У відповідності до п.4.1 розділу 4 вказаних Методичних рекомендацій установлено, що службова характеристика це службовий документ, який визначає відповідність військовослужбовця займаній посаді, якість та результативність виконання ним посадових обов`язків; професійну підготовленість; індивідуальні риси в поведінці; результати службової діяльності та отриманого бойового досвіду військовослужбовцем.

Службова характеристика оформлюється на військовослужбовця в особливий період з метою встановлення, зміни або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження, звільнення з військової служби та присвоєння їм військових звань (крім громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, та осіб, які призначені або призначаються на посади вищого офіцерського складу).

Згідно п.4.1.1 розділу 4 Методичних рекомендацій передбачено, що службова характеристика включає:

- відомості про службове становище військовослужбовця;

- текст службової характеристики, висновок і рекомендації безпосереднього командира;

- рішення посадової особи, яка затверджує службову характеристику;

- ознайомлення особи, на яку складається службова характеристика.

У першому розділі службової характеристики зазначається службове становище військовослужбовця. Даний розділ заповнюється на підставі матеріалів особової справи військовослужбовця (персональних документів військовослужбовця).

У другому розділі службової характеристики міститься текст характеристики, яку складає безпосередній командир.

В залежності від призначення службової характеристики, в тексті характеристики зазначаються різнопланові питання, з різною мірою глибини їх висвітлення. До них, зокрема відносяться такі:

- оцінка якості виконання посадових обов`язків з аналізом конкретних показників діяльності, у тому числі бойової діяльності;

- результати виконання бойових завдань (у разі безпосередньої участі в бойових діях або миротворчих операціях);

- знання та виконання положень бойових статутів видів Збройних Сил України;

- рівень професійної підготовленості, якість вдосконалення знань у системі індивідуальної підготовки та вміння застосовувати отримані знання на практиці;

- організованість у роботі, здатність якісно виконувати поставлені завдання, швидко орієнтуватися і вміло діяти в складних обставинах;

- особиста виконавча дисципліна, вимогливість до себе та підлеглих, здатність критично оцінювати діяльність, авторитет у військовому колективі тощо.

На основі характеристики безпосередній командир в зазначеному розділі робить висновок про відповідність військовослужбовця займаній посаді та надає рекомендації щодо його подальшого службового використання (призначення на посади, нагородження, присвоєння військового звання тощо).

У третьому розділі службової характеристики міститься рішення посадової особи, яка її затверджує.

У четвертому розділі зазначається інформація про ознайомлення військовослужбовця зі службової характеристикою п.п.4.1.2 розділу 4 згаданих Методичних рекомендацій.

Приписами п.4.2 розділу 4 Методичних рекомендацій установлено, що службову характеристику складає безпосередній командир (начальник) для обґрунтування чітко визначеного кадрового рішення стосовно військовослужбовця, з визначенням висновку щодо відповідності займаній посаді та рекомендацій стосовно подальшого службового використання або його заохочення, зокрема, у разі переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення.

Затверджена та доведена до військовослужбовця встановленим порядком службова характеристика направляється до посадової особи з правом прийняття кадрового рішення відносно військовослужбовця, на якого складена характеристика.

При цьому, і абзацом другим підпункту «г» пункту 20.3 глави 20 розділу ІІ Наказу Міністерства оборони України №402, яким було затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, передбачено, що одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Системний аналіз вищенаведених норм чинного законодавства свідчить про те, що з метою подальшого службового використання військовослужбовця на службі та прийняття кадрового рішення, яке реалізується наказами по особовому складу щодо призначення, переміщення, звільнення з посад військовослужбовців безпосереднім керівником такого військовослужбовця, складається відповідна службова характеристика за вищенаведеною формою із зазначенням у ній в обов`язковому порядку, а саме: висновку і рекомендацій безпосереднього командира щодо його подальшого службового використання (у другому розділі), рішення посадової особи, яка затверджує службову характеристику (у третьому розділі) із зазначенням причин переміщення на нижчу посаду, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення №1153/2008, а також медична характеристика.

При цьому, військовослужбовці, які за висновком ВЛК визнані обмежено придатними до військової служби, можуть бути призначені на посади у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях та навчальних закладах.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 18-рп/2004термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №687/1539/16-а та від 04.02.2020 у справі №320/7969/17.

Крім того, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Інформація, викладена у службовій характеристиці, не породжує обов`язкових юридичних наслідків для позивача. Водночас, аналіз службової діяльності військовослужбовця за визначений період і визначення відповідності військовослужбовця займаній посаді, є лише висновками відповідних начальників та/або атестаційної комісії, зазначення яких у службовій характеристиці (картці оцінки) не суперечить чинному законодавству. Такі висновки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладена згадувана інформація у службовій характеристиці (картці оцінки).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що службова характеристика військовослужбовця та медична характеристика військовослужбовця не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, стосовно яких були складені, тому їх висновки та викладена у них інформація не може бути предметом спору.

Службова характеристика є носієм оціночної і доказової інформації щодо службової діяльності військовослужбовця, документом, на підставі якого приймаються відповідні рішення у формі наказів посадових осіб по особовому складу щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з посад і зарахування у розпорядження, звільнення з військової служби та присвоєння військових звань, тощо.

Медична характеристика є носієм оціночної і доказової інформації про захворюваність військовослужбовця, результати медичних оглядів ВЛК (при вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон, у миротворчі місії, під час служби у спецспорудах тощо), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та думку начальника медичної служби військової частини щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я.

А тому оцінка такій службовій характеристиці та медичній характеристиці, в тому числі й оцінка дій посадових осіб щодо її складання, викладення у ній висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі таких службової та медичної характеристик.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана позивачем службова характеристика та медична характеристика, не створюють безпосередньо для позивача будь-яких правових наслідків.

Отже, відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності таких дій та рішення.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 року №580/2354/19.

Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення. При цьому, висновки суду щодо правомірності оскарженого рішення не мають самостійного правового значення, а відтак суд не надає їм оцінки у контексті даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Південного територіального управління Військової служби правопорядку (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, скасування службової характеристики, скасування медичної характеристики, зобов`язання вчинити певні дії необхідно відмовити.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Південного територіального управління Військової служби правопорядку (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, скасування службової характеристики, скасування медичної характеристики, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Південне територіальне управління Військової служби правопорядку (військової частини НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ).

Суддя С.М. Корой

.