Справа № 758/9911/22
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/9911/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Черкащенко Ніни Павлівни, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі за текстом - відповідач 1), Черкащенко Ніни Павлівни (надалі за текстом - відповідач 2), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 29 жовтня 2022 року відповідачем 2 відносно нього винесено постанову серії ЕАР № 6094363 (надалі за текстом - постанова серії ЕАР № 6094363) у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цією постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до змісту постанови, 29 жовтня 2022 року о 16 год 00 хв, позивач, керуючи транспортним засобом «Geely FC», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр. Правди, 39А, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП).

На думку позивача, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки відповідачем не доведений у встановленому законом порядку факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, рішення про накладення на нього стягнення прийняте без дотримання передбаченої законом процедури. Зокрема, приблизно о 16:00 позивач виїхав з гаражного автокооперативу «Вікторія», що знаходиться за адресою м. Київ, просп. Правди 39А, ліворуч на дублер просп. Правди та через 15 м зупинився, щоб пропустити патрульний автомобіль поліціїї, що рухався назустріч. Автомобіль патрульної поліції зупинився поруч з його авто. Через вікно, представник поліції чоловічого роду, не назвавши себе, попросив документи на автомобіль та водійське посвідчення. Через вікно свого автомобіля позивач передав документи у вікно патрульного авто, після чого працівник поліції від`їхав, припаркувавши його авто поруч. Пізніше, відповідач 2 надала на підпис постанову серія ЕАР №6094363 від 29.10.22р., та її напарник чоловічого роду, який не назвав себе, сказав, що порушення полягає у невиконанні вимог дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонено». На заперечення позивача, що немає знаків, які б йому забороняли рухатись ліворуч з виїзду ГБК «Вікторія», почув відповідь: «Зверніться до тих, хто їх повинен встановити, щоб їх встановили». Виїжджаючи, немає знаків, що забороняють рух ліворуч, немає знаків, що приписують рухатися тільки праворуч, а тим більше, немає знаку «в`їзд заборонено», на невиконання вимог якого посилається капрал поліції Черкащенко Н.П. Крім того, в постанові невірно вказане місце складання - неправильно вказано номер будинку «69», вірний «39».

У зв`язку із викладеним, просив скасувати постанову серії ЕАР № 6094363, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

26.12.2022 позивачем подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 грудня 2022 року відкрито провадження у справі.

05.04.2022 року судом отримано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача 1 мотивувала свою позицію тим, що матеріали фіксації містять інформацію про події та підтверджують скоєння адміністративного правопорушення, вважає, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості. Оскільки отримані з дотриманням закону. У зв`язку з чим просила у задоволенні позову відмовити.

З огляду викладене, представник відповідача 1 вважає, що підстави для скасування постанови серії ЕАР № 6094363 відсутні.

Оскільки розгляд справи відбувається за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ без виклику (повідомлення) учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Судом встановлено, що відповідно до змісту постанови серії ЕАР № 6094363, 29 жовтня 2022 року о 16 год 00 хв, позивач, керуючи транспортним засобом «Geely FC», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр. Правди, 39А, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи оцінку спірним правовідносини, суд керується наступним.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Знак 3.21 «в`їзд заборонено». Знак забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою:

запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів";

організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9 7.9 "Смуга руху" .

запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно з п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями ч.2 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі встановлюються статтями 279 - 279-4 КУпАП та Інструкцією.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин, викладених у оспорюваній постанові, твердження позивача про те, що його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності не можуть братись судом до уваги, оскільки будь-які докази на підтвердження вказаних фактів в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем 1 не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.

Відповідачем 1 доведено правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Зважаючи на те, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Черкащенко Ніни Павлівни, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити;

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Департамент патрульної поліції (адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, );

відповідач - Інспектор управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Черкащенко Ніна Павлівна (адреса: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9);

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Гребенюк