Справа № 580/6253/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року справа № 580/6253/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі : головуючого судді - Руденко А., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

18.07.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 16.05.2023 №146 про результати службового розслідування за фактом незаконного втручання в транкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО ОКІ та про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

2. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ВІДЗИВІВ І ЗАПЕРЕЧЕНЬ.

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що 09.04.2022 наказом Командувача сил територіальної оборони Збройних Сил України №155 його призначено командиром Добровольчого формування Черкаської територіальної громади №1.

На підставі бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 ним від начальника служби зв`язку були отримані шість радіостанцій оперативного зв`язку Керівництва Сил протиповітряної оборони з МВГ та СВГ ДФЧТГ №1 та повідомлені останньому позивні керівників вогневих груп, у тому числі особистий позивний «Туман». П`ять радіостанцій були передані позивачем керівникам вогневих груп, одна радіостанція залишена у себе як командира з метою володіння повною інформацією щодо оперативної обстановки та за потреби можливості оперативного втручання в дії підлеглих добровольців.

14.04.2023 близько 11 години по радіоканалу №2 позивач почув, як помічник чергового з ППО військової частини НОМЕР_1 ставить завдання черговим загонів, підпорядкованих Добровольчому формуванню Черкаської територіальної громади №1 щодо необхідності заведення і використання в службовій діяльності журналів. Оскільки дана вказівка не стосувалась невідкладного виконання бойового завдання та порушувала встановлені законодавством України відносини підпорядкованості, позивач по радіоканалу №2 повідомив помічника оперативного чергового про необхідність, за наявності потреби, вимоги і вказівки надавати через штаб Добровольчого формування Черкаської територіальної громади №1 для подальшого виконання підлеглими добровольцями.

На підставі висновків службового розслідування, проведеного за фактом незаконного втручання позивача у транкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО ОКІ, наказом відповідача від 16.05.2023 №146 позивачу була оголошена догана за порушення вимог ч. 2 ст. 30 Статуту внутрішньої служби в Збройних Силах України, розділу 1 ст. 18 Настанови з організації радіозв`язку Збройних Сил України, п. 3 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1449.

Позивач вважає, що службове розслідування призначене і проведене з істотними порушеннями діючого законодавства.

Так, згідно пункту 1 розділу 11 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженій наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/3137130 (далі Інструкція №608) службове розслідування проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення, та ступеня вини. Проте рапорт начальника ППО управління в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 про вихід у закритий радіоканал невідомого абонента з позивним «Туман» містив пропозицію проведення відділом зв`язку перевірки абонентів радіоканалу №2 і не містив жодних відомостей про законність чи незаконність даного факту. Вважає, що командир військової частини НОМЕР_1 призначив службове розслідування упереджено, оскільки зазначивши у наказі про проведення службового розслідування за фактом незаконного втручання у тренкінгову мережу бойового управління вогневими групами, визнав вказаний факт незаконним до проведення службового розслідування, що беззаперечно мало вплив на призначених ним підлеглих членів комісії.

В порушення вимог розділу 1V пункту 1 Інструкції №608 позивач не був ознайомлений про свої права під час проведення службового розслідування, у тому числі на отримання копій документів, які стосуються службового розслідування, та долучити їх до власних пояснень.

Щодо нехтування наказів командира в/ч НОМЕР_1 про надання пояснень, то такі висновки не відповідають дійсності, позаяк позивач 19.04.2023 направив відповідачу письмові пояснення щодо обставин, які досліджувались під час службового розслідування. Водночас лист командира в/ч НОМЕР_1 про надання пояснень №3133 містить дату 24.05.2023, тобто направлений через 8 діб після прийняття оспорюваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. В матеріалах службового розслідування відсутні обов`язки позивача і такі обов`язки відповідач до нього не довів, відсутній письмовий наказ про необхідність прибуття до штабу і дачі пояснень, водночас позивач систематично, один два рази на тиждень протягом майже півтора року прибуває до штабу в/ч НОМЕР_1 і приймає участь у службових нарадах та вирішує службові питання з посадовцями штабу, у тому числі і з відповідачем.

Також в матеріалах службового розслідування відсутні відомості щодо доведення до позивача і підлеглих йому командирів вогневих груп вимог Настанови з Організації радіозв`язку Збройних Сил України від 31.07.2018. У ході службового розслідування не було з`ясовано, коли і за яких обставин були отримані радіостанції і яким чином одна з них опинилась у позивача.

З вказаних підстав просить скасувати оспорюваний наказ.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву вказав, що позов є безпідставним і не грунтується на нормах закону. Позивач, уклавши контракт добровольця територіальної оборони, був призначений командиром Добровольчого формування Черкаської територіальної громади №1 (далі ДФТГ №1), та разом з ДФТГ №1 перейшов під безпосереднє керівництво і контроль командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим на нього та добровольців його ДФТГ №1 почала поширюватись дія статутів Збройних Сил України щодо прав та обов`язків. Дисциплінарний статут покладає обов`язок на військовослужбовця (в даному випадку також на добровольця і командира ДФТГ) додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги (Присяги Добровольця територіальної оборони), неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, а також підтримання статутного порядку. Крім того як командир ДФТГ позивач зобов`язаний сприяти командирові військової частини НОМЕР_1 у відновленні та постійному підтриманні статутного порядку й дисципліни.

Отже командир військової частини НОМЕР_1 наділений всією повнотою розпорядчої влади і є прямим начальником стосовно позивача.

Окрім цього відповідно до Статуту внутрішньої служби посадові особи військової частини НОМЕР_1 , зокрема начальник ППО та офіцери ППО управління військової частини, оперативний черговий ППО та помічники оперативного чергового ППО військової частини , а також начальник групи по роботі з ДФТГ військової частини є начальниками за своїм службовим становищем і військовим званням відносно членів ДФТГ, які залучені до чергування вогневих груп (ВГ), мобільних вогневих груп (МВГ), постів вогневого спостереження (ПВС), а також залучаються до несення служби під час патрулювання територій. Також, враховуючи, що військові звання у членів ДФТГ та командира ДФТГ не передбачені, відповідно до Статуту внутрішньої служби військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 наділені повноваженнями та за своїми військовими званнями є начальниками для командира ДФТГ та членів ДФТГ під час виконання ними завдань. Отже командир військової частини наділений повноваженнями застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення відносно командира ДФТГ та членів ДФТГ. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення, та ступеня вини.

Щодо накладення дисциплінарного стягнення, то службове розслідування було призначено з метою встановлення причин та умов втручання в трекінгову систему бойового управління вогневими групами ППО ОКІ та порушення її роботи. 6 радіостанцій закритої трекінгової мережі бойового управління вогневими групами ППО ОКІ та документація із бойової роботи вогневих груп, яка складається з 16 документів, були отримані кожною ВГ та МВГ для оперативного зв`язку керівництва сил ППО з МВГ під час виконання бойових завдань. При цьому перевірка наявності і ведення журналів та документації є законною вимогою оперативного чергового ППО командного пункту управління військової частини НОМЕР_1 . Безпосередньо для користування командира ДФТГ №1 Холоденка зазначені радіостанції не видавались, а позивний «Туман», який, як встановлено пізніше, в таблиці позивних трекінгової мережі бойового управління вогневими групами ППО ОКІ та радіообміну абонентів ВГ та МВГ відсутній. Також Холоденком підтверджено, що ним самовільно була залишена одна радіостанція в себе з метою володіння повною інформацією щодо оперативної обстановки та, за потреби, можливості оперативного втручання в дії підлеглих осіб, що свідчить про привласнення функцій бойового управління вогневими групами ППО ОКІ. 14.04.2023 зазначений позивний « ОСОБА_3 » (командир ДФТГ №1), втрутившись у радіообмін між ВГ, МВГ та оперативним черговим ППО, вчинив це несанкціоновано, тим самим порушив роботу бойового управління вогневими групами ППО ОКІ.

На вимогу командира військової частини НОМЕР_1 за допомогою додатку «сигнал» 18.04.2023 в телефонній розмові позивачу було доведено про необхідність прибуття до військової частини НОМЕР_1 для надання пояснень, однак позивач на зазначену вимогу дав негативну відповідь, мотивуючи це тим, що не являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і не зобов`язаний надавати пояснення. В подальшому позивачем 19.04.2023 за вих. №79 направлено лист до в/ч НОМЕР_1 про нібито протиправність дій оперативного чергового ППО та порушення ним порядку підпорядкованості. Однак відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби відносини підпорядкованості порушені саме позивачем.

Відповідно до пункту 9 розділу 111 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 посадові (службові) особи Збройних Сил України зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених питань, а за попередньою згодою керівника документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків. Однак всупереч законній вимозі, що підтверджується позивачем у позовній заяві, останній відмовився прибути до штабу військової частини та надавати пояснення.

Зазначене свідчить, що всупереч вимогам Статутів Збройних Сил України щодо сприяння командирові військової частини НОМЕР_1 у відновленні та постійному підтриманні статутного порядку й дисципліни, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, особистої відповідальності, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку й дисципліни, дії позивача направлені на вільне трактування вимог Статутів Збройних Сил України, вносять дестабілізацію, відсутність комунікації та в цілому ставлять під сумнів повноту влади командира військової частини НОМЕР_1 . Оспорюваний наказ був прийнятий з метою дисциплінарного впливу на позивача, в межах наданих командиру військової частини повноважень, а отже є законним.

Враховуючи зазначене просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач 21.08.2023 надав відповідь на відзив, у якому вказав, що за висновком відповідача військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 наділені повноваженнями та за своїми військовими званнями є начальниками для командира ДФЧТГ №1 та членів ДФЧТГ №1 під час виконання ними завдань. Тобто кожний військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 є начальником як для командира, так і добровольців ДФЧТГ №1. Проте це суперечить ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою передбачено принцип єдиноначальності, так і пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1449, згідно якого командир добровольчого формування є відповідальним за діяльність добровольчого формування, визначає завдання членам добровольчого формування з урахуванням їх спроможностей та за потреби структуру добровольчого формування.

Представником відповідача констатовано, що на початку квітня 2023 року кожному командиру загону ДФЧТГ №1 передано документацію із бойової роботи вогневих груп, в додатках до якої нібито передані 16 документів. Цим підтверджується факт ігнорування посадовцями НОМЕР_1 вимог ст. 28 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, тобто ігнорування повноважень командира ДФЧТГ №1 і надання вказівок підпорядкованим йому і призначених його наказом командирам загонів. При цьому жодних документальних підтверджень такої передачі не надається. Фактично було передано журнал запису спостереження вогневої групи, журнал інвентаризації, журнал перевірки вогневої групи, журнал обліку зброї, журнал техніки безпеки. Про існування цих документів командиру ДФЧТГ №1 стало відомо з доповідей командирів загонів. Позивач як командир та штаб ДФЧТГ №1 дані документи не отримував, усних і письмових розпоряджень про необхідність їх ведення не надходило. З метою виключення фактів надання вказівок і розпоряджень командування військової частини безпосередньо добровольцям ДФЧТГ №1 позивач звернувся до відповідача із листом від 19.04.2023 №79, яким просив у подальшому надавати розпорядження, вказівки, вимоги та завдання виключно через оперативного чергового штабу ДФЧТГ №1 по каналам радіо або телефонного зв`язку, або письмово через штаб ДФЧТГ №1. Вказаний лист залишений без відповіді та реагування.

Щодо самовільного залишення у себе радіостанції, то відповідачем не надано і службовим розслідуванням не установлено жодного документа як про отримання, інструктаж про порядок використання, так і про добровольців, яким дані радіостанціїї передавались у використання.

Щодо неналежної комунікації між позивачем та командуванням в/ч НОМЕР_1 , то факт особистого звернення позивача до командира в/ч НОМЕР_1 від 03.07.2023 залишився без реагування і відповіді.

3. РУХ СПРАВИ.

Ухвалою судді від 24.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

4. ВСТАНОВЛЕНІ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ.

09.04.2022 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_1 був укладений контракт добровольця територіальної оборони строком на 3 роки

Згідно наказу Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 09.04.2022 №155 ОСОБА_1 був призначений командиром добровольчого формування Черкаської територіальної громади №1.

.

17.04.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника ППО управління Р.Кацуби, згідно якого 14.04.2023 близько 11.00 год. невідомий абонент під позивним « ОСОБА_3 » вийшов по радіозв`язку на помічника оперативного чергового з ППО із зауваженням стосовно надання вказівок вогневим групам ДФ Черкаської ОТГ №1, пояснюючи, що вказівки та розпорядження добровольчим формуванням Черкаської ТГ має право надавати лише штаб ДФТГ. У зв`язку з тим, що даний радіоканал є закритим, по ньому здійснюється бойове управління вогневими групами, що здійснюють протиповітряне прикриття ОКІ м. Черкаси, просив вказівки відділу зв`язку та інформування систем провести перевірку абонентів радіоканалу №2 про відповідність їх до розгорнутих ВП (МВП).

На підставі рапорту від 14.04.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 призначено проведення службового розслідування за фактом незаконного втручання в транкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО ОКІ, під час якого з`ясувати причини і умови, що сприяли даному факту, а також встановити ступінь вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною. Також вказаним наказом затверджено склад комісії для проведення службового розслідування.

Згідно пояснень від 12.05.2023 начальника групи по роботі з ДФТГ ОСОБА_4 останній 18.04.2023 близько 11.40 год., застосовуючи додаток «SIGNAL» в телефонній розмові з командиром добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 повідомив йому про призначене відносно нього службове розслідування за фактом незаконного втручання в транкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО та необхідність приїхати особисто до військової частини НОМЕР_1 для дачі письмових пояснень на бланку пояснень затвердженої форми. На що командир ДФЧТГ №і ОСОБА_6 відповів, що він відмовляється давати письмові пояснення, аргументуючи це тим, що він вважає, що не є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та не зобов`язаний надавати ніяких пояснень.

16.05.2023 був складений акт службового розслідування, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 16.05.2023, яким було встановлено, що 14.04.2023 близько 11.00 год. молодший лейтенант ОСОБА_7 під час несення чергування на командному пункті штабу військової частини НОМЕР_1 у якості помічника оперативного чергового з ППО здійснював звірку з вогневими групами щодо наявності визначеної командуванням оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » документації. Під час ведення радіообміну в ефір вийшов невстановлений абонент під позивним «Туман» та висловив зауваження відносно того, що молодший лейтенант ОСОБА_7 за допомогою радіозв`язку надавав розпорядження старшим нарядів вогневих груп добровольчих формувань територіальних громад щодо порядку несення служби на визначених постах.

З огляду на те, що радіоканал, по якому помічник оперативного чергового з ППО військової частини НОМЕР_1 здійснює управління та взаємодію з вогневими групами, що здійснюють протиповітряне прикриття об`єктів критичної інфраструктури, є закритим, несанкціоноване втручання в радіообмін осіб, які не мають доступу до службової інформації, є протиправним.

Вказані обставини встановлені на підставі пояснень офіцера по роботі з ДФТГ ОСОБА_8 від 12.05.2023, пояснень офіцера ППО управління ОСОБА_7 від 12.05.2023, начальника групи по роботі з ДФТГ ОСОБА_4 від 12.05.2023, начальника ППО управління ОСОБА_2 від 12.05.2023, листа позивача ДФЧТГ № 1 від 19.04.2023 №79.

Згідно акту службового розслідування встановлений факт став можливим внаслідок порушення позивачем наступних правових норм:

1. Порушено вимоги Розділу 1 статті 18 Настанови з «Організації радіозв`язку Збройних Сил України. Частина 2» від 31.07.2018, що виявилось у несанкціонованому виході в ефір відкритим текстом з порушенням правил радіообміну, що призвело до перебою у бойовому управлінні силами ППО військової частини НОМЕР_1 та витоку інформації службового характеру.

2. Нехтування наказів командування військової частини НОМЕР_1 щодо прибуття до військової частини для дачі пояснень в рамках службового розслідування (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2023) №260) призвело до порушення п. 9 розділу 111 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, в якому вказано, що посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

3. Доведено факт порушення ч. 2 ст. 30 Статуту внутрішньої служби в Збройних Силах України, в якій вказано, що підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою, що проявилось у публічній демонстрації особистих владних амбіцій ОСОБА_1 та ігноруванні статутних відносин, суб`єктом яких, після підписання контракту добровольця, він є, ігнорування наказу командування військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності прибуття та дачі пояснень щодо фактів, по яким проводиться службове розслідування, прямо впливає на можливість проведення повного та всебічного розслідування.

4. Порушено пункт 3 постанови КМУ «Про затвердження Положення про добровольчі формування територіальних громад» від 29.12.2021 №1449, яка встановлює, що діяльність добровольчого формування провадиться під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил за територіальним принципом.

За висновком службового розслідування незаконне втручання у транкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО ОКІ стало можливим по причині особистої недисциплінованості та відвертому нехтуванні нормативних актів, які регулюють порядок транкінгового зв`язкув Збройних Силах України та службову діяльність добровольчих формувань територіальних громад позивачем.

Запропоновано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2023 службове розслідування щодо встановлення причин і умов, що сприяли незаконному втручанню в транкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО ОКІ, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною даного факту, вважається завершеним а даний факт встановленим.

За порушення вимог ч. 2 ст. 30 Статуту внутрішньої служби в Збройних Силах України, розділу 1 ст. 18 Настанови з «Організації радіозв`язку Збройних Сил України. Частина 2» від 31.07.2018, п. 3 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 №1449 позивачу у відповідності до ст. 48 та ст. 55 Дисциплінарного статуту ЗСУ оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

5. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ.

Відповідно до статті 2 Закону України Про оборону України від 06.12.1991 № 1932-ХІІ (далі - Закон № 1932-ХІІ) оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Статтею 18 Закону № 1932-ХІІ передбачено, що територіальна оборона України організовується та здійснюється відповідно до Закону України Про основи національного спротиву з урахуванням особливостей, визначених законодавством про оборону, мобілізацію та правовий режим воєнного стану.

Частина 2 статті 1 Закону України Про основи національного спротиву від 16.07.2021 № 1702-ІХ (далі - Закон № 1702-ІХ) визначає, що добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони

Відповідно до статті 4 Закону № 1702-ІХ територіальна оборона ґрунтується на принципах територіальності, масовості, мінімального часу на розгортання та приведення підрозділів територіальної оборони у готовність до дій, єдиноначальності, централізації управління та децентралізації і контрольованої автономності застосування сил і засобів територіальної оборони, активності, рішучості та безперервності ведення територіальної оборони, наполегливості у досягненні мети територіальної оборони, узгодженого, спільного застосування сил і засобів, залучених до ведення територіальної оборони, безперервності взаємодії сил і засобів територіальної оборони, всебічного врахування і повного використання моральних та психологічних факторів.

Територіальна оборона складається з військової, цивільної та військово- цивільної складових.

Військова складова територіальної оборони включає органи військового управління, військові частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України, інші сили і засоби сил безпеки та сил оборони, які залучаються до виконання завдань територіальної оборони.

Провідна роль в організації та виконанні завдань територіальної оборони належить Силам територіальної оборони Збройних Сил України, до яких належать, зокрема бригади Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

Добровольчі формування територіальних громад, які залучаються до територіальної оборони є військово-цивільною складовою територіальної оборони.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №1702-ІХ загальна кількість та місця розташування добровольчих формувань територіальних громад визначаються Командуванням Сил територіальної оборони Збройних Сил України за участю відповідних сільських, селищних, міських рад та затверджуються Головнокомандувачем Збройних Сил України.

Порядок утворення, комплектування, функціонування, підстави та порядок розформування добровольчих формувань територіальних громад визначаються Положенням про добровольчі формування територіальних громад, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Діяльність добровольчих формувань територіальних громад здійснюється під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України за територіальним принципом.

У разі введення в Україні або в окремих її місцевостях воєнного стану всі добровольчі формування територіальних громад переходять в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

На час дії воєнного стану за рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України добровольчі формування територіальних громад повністю або частково можуть залучатися до виконання завдань територіальної оборони поза межами визначеної зони територіальної оборони, а також направлятися до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Частина 3 статті 9 Закону № 1702-ІХ визначає, що до складу добровольчих формувань територіальних громад зараховуються громадяни України, які відповідають вимогам, встановленим Положенням про добровольчі формування територіальних громад, пройшли медичний, професійний та психологічний відбір і підписали контракт добровольця територіальної оборони.

На громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Утворення та діяльність добровольчих формувань територіальних громад, набуття та припинення членства в добровольчих формуваннях визначено Положенням про добровольчі формування територіальних громад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1449 (далі - Положення № 1449).

Відповідно до пункту 3 Положення № 1449 командир добровольчого формування є відповідальним за діяльність добровольчого формування. Командир визначає завдання членам добровольчого формування з урахуванням їх спроможностей та за потреби структуру добровольчого формування.

Діяльність добровольчого формування провадиться під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил за територіальним принципом.

Відповідно до статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби) військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 6 Статуту внутрішньої служби визначає, що внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби передбачає необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 17 Статуту внутрішньої служби передбачає, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

У відповідності до статті 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 29 Статуту внутрішньої служби визначено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно статті 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно статті 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 -XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного статуту.

Дія Дисциплінарного статуту також поширюється на утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Стаття 1 Дисциплінарного статуту визначає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно статті 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету.

Стаття 5 Дисциплінарного статуту зазначає, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Згідно статті 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно статті 45 Дисциплінарного статуту разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно п. «б» ст. 48 Дисциплінарного Статуту догана є видом дисциплінарного стягнення.

Згідно статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно статті 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно статті 86 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

6. ВИСНОВКИ СУДУ.

За змістом вказаних приписів у разі утворення добровольчих формувань територіальних громад їх діяльність проводиться під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України; на добровольців та командирів добровольчих формувань з дати зарахування до складу добровольчого формування поширюють свою дію статути Збройних Сил України, зокрема, Статут внутрішньої служби та Дисциплінарний статут; Дисциплінарний статут покладає обов`язок на добровольців та командирів добровольчого формування територіальної громади додержуватись Конституції України та законів України, Присяги Добровольця територіальної оборони, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, а також дотримуватись статутного порядку; крім того командир ДФТГ зобов`язаний сприяти командирові військової частини у відновленні постійному підтриманні статутного порядку і дисципліни.

Також командир військової частини наділений всією повнотою розпорядчої влади і є прямим начальником командира ДФТГ; командир військової частини наділений повноваженнями застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення відносно командира ДФТГ та членів ДФТГ; прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Судом встановлено, що між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 та позивачем укладено контракт добровольця територіальної від 09.04.2022, відповідно до якого позивач ознайомився із законами та іншими нормативно- правовими актами України щодо національного спротиву, добровольчих формувань територіальних громад (далі - ДФТГ), територіальної оборони і добровільно взяв на себе зобов`язання, зокрема:

виконувати завдання територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади протягом строку дії Контракту, відповідно до вимог визначених Законом № 1702-ІХ, Положенням та іншими нормативно- правовими актами України, що регулюють порядок діяльності ДФТГ, та цим Контрактом;

додержуватися Конституції України та законів України та нормативно- правових актів при виконувати завдань та повноважень територіальної оборони, виконувати державні та/або громадські обов`язки в інтересах Українського народу;

додержуватися правил і заходів безпеки під час поводження зі зброєю; постійно підвищувати рівень професійних знань, вмінь та навичок.

Також, відповідно до контракту добровольця територіальної оборони, на добровольця, який зарахований до складу ДФТГ, поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 09.04.2022 № 155 позивач призначений командиром добровольчого формування Черкаської територіальної громади №1 (далі - ДФТГ №1).

Цим же наказом визначено прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони до безпосереднього керівництва та контролю за діяльністю добровольчого формування Черкаської територіальної громади № 1.

Отже на позивача як на командира ДФЧТГ №1 з 09.04.2022 поширюються вимоги статутів Збройних Сил України та він зобов`язаний дотримуватись вимог законодавства, пов`язаних з діяльністю Збройних Сил України, та наказів командира військової частини НОМЕР_1 . У разі їх порушення позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності за наказом командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2023 за порушення вимог ч. 2 ст. 30 Статуту внутрішньої служби в Збройних Силах України, розділу 1 ст. 18 Настанови з «Організації радіозв`язку Збройних Сил України. Частина 2» від 31.07.2018, п. 3 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 №1449 позивачу у відповідності до ст. 48 та ст. 55 Дисциплінарного статуту ЗСУ оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Щодо порушення розділу 1 ст. 18 Настанови з «Організації радіозв`язку Збройних Сил України. Частина 2» від 31.07.2018 суд зазначає, що вказане порушення виявилось у несанкціонованому виході позивача в ефір 14.04.2023 близько 11.00 год. під позивним «Туман» відкритим текстом з порушенням правил радіообміну, що призвело до перебою у бойовому управлінні силами ППО військової частини НОМЕР_1 та витоку інформації службового характеру.

З приводу вказаного порушення суд зазначає, що відповідно до розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2023 № 1665 (а.с. 64) позивачу як командиру ДФТГ № 1 була поставлена задача створити нові ВГ(МВГ), та погодити їх розташування з начальником ППО управління військової частини НОМЕР_1 майором Кацубою.

Також розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2023 № 1692 (а.с. 65) позивачу як командиру ДФТГ № 1 поставлена задача, зокрема надати інформацію щодо фактів фіксування повітряних цілей особовим складом ДФТГ № 1 під час несення служби за період з березня 2022 року на виконання зазначеної вимоги, а також доповідей оперативному черговому військової частини НОМЕР_1 про факти фіксації БПЛА.

Зі змісту позовної заяви та відповіді на відзив вбачається, що з метою виконання вказаного бойового завдання ДФЧТГ №1 були передані 6 радіостанцій закритої транкінгової мережі бойового управління вогневими групами ППО OKI, 5 з яких позивач передав керівникам вогневих груп, а одну залишив у себе як у командира з метою володіння повною інформацією щодо оперативної обстановки та, за потреби, можливості оперативного втручання в дії підлеглих добровольців. Також командирам вогневих груп були передані журнал запису спостереження вогневої групи, журнал інвентаризації, журнал перевірки вогневої групи, журнал обліку зброї, журнал техніки безпеки.

14.04.2023 оперативного чергового з ППО командного пункту військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_7 близько 11:00 під час радіозв`язку, за вказівкою начальника ППО управління військової частини НОМЕР_1 , проводилась перевірка ВГ, МВГ на наявність та початок роботи із отриманою командирами загонів вищезазначеною документацією.

Однак під час радіозв`язку втрутився абонент із позивним «Туман», та зробив зауваження, що вказівки та розпорядження добровольчим формуванням Черкаської територіальної громади може надавати лише штаб ДФТГ.

Позивач вказані обставини визнає, проте у позовній заяві стверджує, що будь-якого інструктажу про порядок використання радіостанцій, у тому числі вимог Настанови з «Оганізації радіозв`язку у Збройних Силах України. Частина 2» від 31.07.2018, він не отримував, радіопереговорні коди не доводились.

Отже позивач не заперечує, що вийшов на радіозв`язок відкритим текстом з порушенням правил радіообміну, та не заперечує доводи відповідача про те, що радіозв`язок був закритим. Вказане свідчить про порушення позивачем Настанови з «Організації радіозв`язку Збройних Сил України. Частина 2» від 31.07.2018.

Щодо доводів позивача про відсутність його вини внаслідок того, що він був необізнаний з приписами Настанови з «Організації радіозв`язку Збройних Сил України. Частина 2» від 31.07.2018., то вони є необгрунтованими, оскільки відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Обов`язок знати такі настанови визначений також контрактом добровольця територіальної оборони від 09.04.2022, укладеним позивачем.

Щодо порушення п. 9 розділу 111 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України від 21.11.2017 №608, ч. 2 ст. 30 Статуту внутрішньої служби в Збройних силах України та п. 3 Постанови №1449, судом встановлено, що згідно пояснень начальника групи по роботі з ДФТГ капітана ОСОБА_4 , з метою з`ясування причин та умов, що сприяли незаконному втручанню в тренкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО OKI, позивачу на вимогу командира військової частини НОМЕР_1 за допомогою мобільного додатку сигнал 18.04.2023 року було доведено про необхідність його прибуття до військової частини НОМЕР_1 для надання пояснень. Проте на зазначену вимогу позивач дав негативну відповідь, мотивуючи це тим, що не являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і не зобов`язаний надавати пояснення.

Як зазначено вище відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1449 діяльність добровольчого формування провадиться під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони за територіальним принципом.

Згідно ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до пункту 9 розділу III Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.201 7№ 608 посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Отже всупереч вказаним приписам позивач не прибув за наказом відповідача для надання пояснень при проведенні службового розслідування.

Лист від 19.04.2023 за вих. № 79, направлений позивачем до військової частини НОМЕР_1 , містить пояснення позивача про нібито протиправність дій оперативного чергового ППО військової частини НОМЕР_1 та порушення ним порядок підпорядкованості, водночас не є поясненнями, які надаються посадовим особам при проведенні службового розслідування.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідач довів порушення позивачем військової дисципліни, тому дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосоване до нього на законних підставах.

Щодо порушення відповідачем пункту 1 розділу 1V Інструкції про порядок проведення службового розслідування №608, оскільки позивач не був ознайомлений про свої права під час проведення службового розслідування, у тому числі на отримання копій документів, які стосуються службового розслідування, та долучити їх до власних пояснень, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1 розділу 1V Інструкції про порядок проведення службового розслідування №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

Пунктом 2 вказаного розділу визначено, що особи, які проводять службове розслідування, мають право:

запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування);

отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані);

Згідно пункту 3 вказаного розділу військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування;

бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;

порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

З письмових пояснень посадових осіб відповідача, наявних в матеріалах справи, вбачається, що роз`яснення прав та обов`язків здійснюється під час надання пояснень та фіксується на спеціальному бланку під підпис. Оскільки позивач відмовився прибути до військової частини НОМЕР_1 для надання пояснень, відповідно він не був ознайомлений з його правами та обов`язками під час проведення службового розслідування.

Тобто позивач за власним волевиявленням не скористався наданим йому правом бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування та відсутність порушення з боку відповідача.

Крім цього позивач не вказав, які документи, що стосуються службового розслідування, ним не надані.

Щодо доводів позивача про встановлення факту незаконного втручання в тренкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО ОКІ до проведення службового розслідування, що мало вплив на підлеглих відповідачу членів комісії, суд зазначає, що пунктом 1 розділу 11 Інструкції про порядок проведення службового розслідування №608 передбачені випадки, при настанні яких призначається службове розслідування. Також у вказаному пункті зазначено, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 2 розділу 11 Інструкції про порядок проведення службового розслідування №608 передбачені випадки, коли службове розслідування не призначається, зокрема якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Тобто для визначення, чи є порушення протиправним, призначення службового розслідування не є обов`язковим.

Вказане підтверджується приписами Статуту внутрішньої служби та Дисциплінарного статуту, згідно з якими службове розслідування може бути призначено.

Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування призначено з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини позивача, що не суперечить вимогам пунктів 1,2 розділу 11 Інструкції №608 та не свідчить про упередженість відповідача щодо його висновку про незаконність втручання в тренкінгову мережу бойового управління вогневими групами ППО ОКІ, зазначеного у наказі від 18.04.2023 №260 про призначення службового розслідування.

Отже посилання позивача на порушення його прав при проведенні службового розслідування є безпідставними.

Суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Оцінивши докази, які є у справі, враховуючи те, що відповідач довів правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тому наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2023 №146 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятий на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Враховуючи зазначене суд дійшов до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст. 241-243, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО