Справа № 240/24935/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/24935/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченого грошового забезпечення 34336,48грн. за весь час затримки виплати - за період з 29.01.2020 року по день фактичної виплати 04.08.2023 року.

В обґрунтування позову вказано, що Позивач проходила службу у Військовій частині НОМЕР_1 і з 26.03.2021 року була звільнена зі служби. Під час проходження військової служби Відповідач не нараховував та не виплачував з 29.01.2020 року по 26.03.2021року грошове забезпечення в повному обсязі, з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Факт невиплати грошового забезпечення в повному обсязі підтверджено рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 року (справа № 240/4152/22). Така частина грошового забезпечення Позивачу на загальну суму 34336,48грн. була виплачена Відповідачем лише 04.08.2023 року. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною і вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини такого доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Ухвалою від 25.08.2023 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , направив до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує. Зазначає, що вказані кошти були нараховані та виплачені на виконання судового рішення, а тому такі кошти не є визначальними для нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), регулюються правовими нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (надалі - Закон № 2050-III), що були чинні на день виникнення спору.

За приписами ст.2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 і з 26.03.2021 року була звільнена зі служби і виключена зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження військової служби Позивачу не виплачувалося грошове забезпечення в повному обсязі, з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, що стало предметом судового розгляду в адміністративній справі №240/4152/22.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.01.2023року у цій справі №240/4152/22 позов задоволено та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 до 26.03.2021 із застосуванням посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, обчислених у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у первісній редакції, а саме: шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Вказане судове рішення набуло чинності відповідно до Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання вказаного судового рішення Відповідачем здійснено перерахунок грошового забезпечення Позивача за період з 29.01.2020року по 26.03.2021року і 04.08.2023 року виплачено Позивачу додатково грошове забезпечення на загальну суму 34336,48грн.

Суд вважає безпідставними доводи Відповідача, наведені у відзиві на позов, що вказані кошти виплачені на виконання судового рішення, а тому не можуть вважатися доходами в розумінні вимог Закону № 2050-III.

Так, у зазначеному судовому рішенні прямо вказано про наявність підстав для перерахунку грошового забезпечення Позивача за , що спірні кошти мають статус індексації грошового забезпечення за період з 29.01.2020року по 26.03.2021року. Тобто, судовим рішенням підтверджено право Позивача на доплату до його щомісячного грошового забезпечення за спірний період. Такі виплати не мають разового характеру і в розумінні вимог Закону № 2050-III є грошовими доходами, що підлягають компенсації зв`язку з порушенням термінів їх виплати - у разі затримки на один і більше календарних місяців.

Зазначене свідчить про наявність порушеного права Позивача, зумовленого виплатою Відповідачем частини грошового забезпечення з порушенням термінів за період з 29.01.2020року по 26.03.2021року. Така частина грошового забезпечення Позивачу була виплачена лише 04.08.2023року.

Суд враховує, що відповідно до вимог ст.3 Закону № 2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до вимог п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 (надалі - Порядок N 159), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Станом на 29.01.2020 року у Позивача було відсутнє право на дохід у вигляді частини грошового забезпечення на загальну суму 34336,48грн. Вказаний дохід на загальну суму 34336,48грн. - це сумарне визначення частини грошового забезпечення Позивача за весь період з 29.01.2020року по 26.03.2021року.

В розумінні вимог Закону № 2050-III та Порядку N 159 у Позивача право на компенсацію доходу у зв`язку з порушенням терміну виплати частини грошового забезпечення за відповідний місяць виникло лише з наступного календарного місяця за умови відповідного індексу інфляції за відповідний календарний місяць.

Таким чином, вказане порушене право підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходу у вигляді недосплаченої частини грошового забезпечення за період з 29.01.2020року по 26.03.2021року у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати частини грошового забезпечення за період з 29.01.2020року по 26.03.2021року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходу у вигляді частини грошового забезпечення за період 29.01.2020року по 26.03.2021року у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк