Справа № 140/29812/23
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/29812/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУНАР ТРЕЙД до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЛУНАР ТРЕЙД звернулося з позовом до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100463/2 від 28 липня 2023 року, №UA209000/2023/100478/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/100480/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400147/2 від 11 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400152/2 від 21 серпня 2023 року, №UA209000/2023/000217/2 від 05 вересня 2023 року, №UA209000/2023/000160/2 від 25 серпня 2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач через уповноваженого декларанта ФОП ОСОБА_1 подав на митний пост Львівської митниці митні декларації (далі МД) №23UA139U0 від 27.07.2023, №23UA984U2 від 04.08.2023, №23UA343U5 від 07.08.2023, №23UA56U9 від 10.08.2023, №23UA42U1 від 21.08.2023, №23UA75U9 від 02.09.2023, №23UA30U6 від 25.08.2023, згідно з якими було заявлено до митного оформлення товари:

товар №1 Акумулятори електричні, свинцеві, акумулятор VOLT POLSKA AGM 12V 100 Ah aрт. 6AKUXAG100 - 108 шт. Торговельна марка - VOLT POLSKA;

товар №2 Акумулятори електричні, свинцеві, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO 12V 100AH VRLA арт. 6АKUАGM 110 - 2 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL100 - 20 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM OPTI 12V 33Ah VRLA арт. 6AKUV033AG 2 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM 12V 100 AH арт. 6AKUXAG100 - 72 шт. Торгова марка VOLT POLSKA

товар №3 Акумулятори електричні свинцеві, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO12V 100AH VPRO арт. 6AKUAGM 110 - 8 шт, акумулятор VPRO арт. 6AKUAGM100 - 30 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM OPTI 12V 33Ah VRLA арт. 6AKUGEL100 - 48 шт;

товар №4 Акумулятори електричні, свинцеві: акумулятор VOLT POLSKA AGM 12V 100 Ah арт. 6AKUXAG100 -72 шт. Торговельна марка - VOLT POLSKA;

товар №5 Акумулятори електричні, свинцеві: акумулятор Vol Polska AGM 12V 200 Ah арт. AUKUXAG200 - 4 шт, акумулятор VOLT Polska AGM 12 V 200Ah арт. - 48 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM OPTI 12 V 10A h VRLA, арт. 6AKUV010AG - 5 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM OPTI 12 V 10A h VRLA, арт. 6AKUV07AG - 5 шт, акумулятор Volt Polska AGM OPTI 12 V 7 AH VRLA арт. 6AKUV007AG - 10 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUV009AG, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUV009AG - 10 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM120 - 2 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM120 - 8 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM120 - 8 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM610 - 5 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM605 5 шт, акумулятор Volt Polska DEEP CYCLE VPRO S OLAR 12V 6AKXDEEP20 - 2 шт, акумулятор Volt Polska DEEP CYCLE VPRO S OLAR 12V 6AKXDEEP07 - 11 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL100 - 10 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL100 - 20 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO SOLAR 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL200 - 2 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO SOLAR 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL260 - 2 шт;

товар №6 акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM055 - 4 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL220 - 4 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL260 - 2 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO 110 Ah VRLA арт. 6АKUV007AG - 5 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO 110 Ah VRLA арт. 6АKUV010AG - 10 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO 110 Ah VRLA арт. 6АKUXAG200 - 6 шт;

товар №7 акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM150 150 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO SOLAR 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL260 - 2 шт.

Проте, Львівська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100463/2 від 28 липня 2023 року, №UA209000/2023/100478/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/100480/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400147/2 від 11 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400152/2 від 21 серпня 2023 року, №UA209000/2023/000217/2 від 05 вересня 2023 року, №UA209000/2023/000160/2 від 25 серпня 2023 року.

У графі № 33 вказаних рішень зазначено, що митна вартість товарів, що ввозяться в адресу ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД, не може бути визнана за основним методом, адже подані документи містять ряд розбіжностей.

Позивач не погоджується з усіма сумнівами та твердженнями митного органу, викладеними у графі №33 оскаржуваних рішень, та вважає, що Львівська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправні рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач стверджує, що при визначенні митної вартості ввезеного товару ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД було дотримано усі встановлені митним законодавством вимоги, тому будь-які сумніви щодо неправильно визначеної та непідтвердженої митної вартості імпортованих товарів виключаються. Митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, а надані до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості усього товару. Оскаржувані рішення прийняті з порушеннями вимог частин п`ятої, шостої статті 55 Митного кодексу України (далі МК України), оскільки не були проведені письмові консультації з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, а також з порушеннями вимог пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містять наявної в митного органу інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у них відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митницею, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100463/2 від 28 липня 2023 року, №UA209000/2023/100478/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/100480/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400147/2 від 11 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400152/2 від 21 серпня 2023 року, №UA209000/2023/000217/2 від 05 вересня 2023 року, №UA209000/2023/000160/2 від 25 серпня 2023 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних рішень.

Зазначає, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару за МД №23UA139U0 від 27.07.2023, №23UA984U2 від 04.08.2023, №23UA343U5 від 07.08.2023, №23UA56U9 від 10.08.2023, №23UA42U1 від 21.08.2023, №23UA75U9 від 02.09.2023, №23UA30U6 від 25.08.2023 не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості. Проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Львівською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийняті рішення про коригування митної вартості товарів. Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме:

рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100463/2 за МД №UA23UA44U5 від 14.05.2023, де вартість такого товару становить 4,93 дол. США/кг;

рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/l00478/2 за МД №UA209230/2023/069910 від 30.06.2023, де вартість такого товару становить 4,93 дол. США/кг;

рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100480/2 за МД №UA209230/2023/069910 від 30.06.2023, де вартість такого товару становить 4,93 дол. США/кг;

рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100147/2 за МД №UA209230/2023/069910 від 30.06.2023, де вартість такого товару становить 4,93 дол. США/кг;

рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100152/2 за МД №UA209230/2023/72865 від 07.07.2023, де рівень митної вартості становить 4,93 дол. США/кг, МД №UA403020/23/10728 від 17.07.2023, де рівень митної вартості становить 6,21 дол. США/кг;

рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/l00217/2 за МД №UA209230/2023/72865 від 07.07.2023, де рівень митної вартості становить 4,93 дол. США/кг;

рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/l00160/2 за МД №UA209230/2023/069910 від 30.06.2023, де вартість такого товару становить 4,93 дол. США/кг.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання Львівської митниці про розгляд справи в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД через уповноваженого декларанта ФОП ОСОБА_1 на митний пост Львівської митниці подано МД №23UA139U0 від 27.07.2023, №23UA984U2 від 04.08.2023, №23UA343U5 від 07.08.2023, №23UA56U9 від 10.08.2023, №23UA42U1 від 21.08.2023, №23UA75U9 від 02.09.2023, №23UA30U6 від 25.08.2023, за якими задекларовано ввезення на митну територію України, зокрема, таких товарів:

товар №1 Акумулятори електричні, свинцеві, акумулятор VOLT POLSKA AGM 12V 100 Ah aрт. 6AKUXAG100 - 108 шт. Торговельна марка - VOLT POLSKA;

товар №2 Акумулятори електричні, свинцеві, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO 12V 100AH VRLA арт. 6АKUАGM 110 - 2 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL100 - 20 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM OPTI 12V 33Ah VRLA арт. 6AKUV033AG 2 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM 12V 100 AH арт. 6AKUXAG100 - 72 шт. Торгова марка VOLT POLSKA

товар №3 Акумулятори електричні свинцеві, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO12V 100AH VPRO арт. 6AKUAGM 110 - 8 шт, акумулятор VPRO арт. 6AKUAGM100 - 30 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM OPTI 12V 33Ah VRLA арт. 6AKUGEL100 - 48 шт;

товар №4 Акумулятори електричні, свинцеві: акумулятор VOLT POLSKA AGM 12V 100 Ah арт. 6AKUXAG100 -72 шт. Торговельна марка - VOLT POLSKA;

товар №5 Акумулятори електричні, свинцеві: акумулятор Vol Polska AGM 12V 200 Ah арт. AUKUXAG200 - 4 шт, акумулятор VOLT Polska AGM 12 V 200Ah арт. - 48 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM OPTI 12 V 10A h VRLA, арт. 6AKUV010AG - 5 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM OPTI 12 V 10A h VRLA, арт. 6AKUV07AG - 5 шт, акумулятор Volt Polska AGM OPTI 12 V 7 AH VRLA арт. 6AKUV007AG - 10 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUV009AG, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUV009AG - 10 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM120 - 2 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM120 - 8 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM120 - 8 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM610 - 5 шт, акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM605 5 шт, акумулятор Volt Polska DEEP CYCLE VPRO S OLAR 12V 6AKXDEEP20 - 2 шт, акумулятор Volt Polska DEEP CYCLE VPRO S OLAR 12V 6AKXDEEP07 - 11 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL100 - 10 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL100 - 20 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO SOLAR 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL200 - 2 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO SOLAR 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL260 - 2 шт;

товар №6 акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM055 - 4 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL220 - 4 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO PREMIUM 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL260 - 2 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO 110 Ah VRLA арт. 6АKUV007AG - 5 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO 110 Ah VRLA арт. 6АKUV010AG - 10 шт, акумулятор VOLT POLSKA AGM VPRO 110 Ah VRLA арт. 6АKUXAG200 - 6 шт;

товар №7 акумулятор Volt Polska AGM VPRO 12 V 120 Ah VRLA арт. 6AKUAGM150 150 шт, акумулятор VOLT POLSKA GEL VPRO SOLAR 12V 110 Ah VRLA арт. 6АKUGEL260 - 2 шт.

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаних МД були подані такі документи:

щодо товару№1: рахунок-фактура №FE23141 від 19 липня 2023 року; автотранспортна накладна від 26 липня 2023 року; сертифікат походження від 27 липня 2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №230720/002250374 від 20 липня 2023 року; калькуляція транспортних витрат; контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера; лист від відправника про зміну умов оплати; перепустка №6617 від 27 липня 2023 року; копія експортної митної декларації №23PL301010E1064535 від 26 липня 2023 року;

щодо товару №2: пакувальний лист №FE23144 від 27 липня 2023 року; рахунок-фактура №FE23144 від 27 липня 2023 року; автотранспортна накладна від 03 серпня 2023 року; сертифікат походження від 27 липня 2023 року; калькуляція транспортних витрат; контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера; лист від відправника про зміну умов оплати; перепустка №7600 від 27 липня 2023 року; копія експортної митної декларації №23PL301010E1064535 від 03 серпня 2023 року;

щодо товару №3: пакувальний лист №FE23147 від 01 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23148 від 01 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23150 від 01 серпня 2023 року; декларація про походження товару (3 шт.); банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за товар; №230802/002261292 від 02 серпня 2023 року; контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера; лист від відправника про зміну умов оплати; перепустка №7776 від 05 серпня 2023 року; копія експортної митної декларації №23PL301010E1092851 від 03 серпня 2023 року;

щодо товару №4: пакувальний лист №FE23146 від 01 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23146 від 01 серпня 2023 року; декларація про походження товару; банківський платіжний документ, що підтверджує оплату за товар №230802/002261292 від 02 серпня 2023 року; автотранспортна накладна; калькуляція транспортних витрат; контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера; лист від відправника про зміну умов оплати; перепустка; копія експортної митної декларації №23PL301010E1092851 від 09 серпня 2023 року;

щодо товару №5: пакувальний лист №FE23151 від 04 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23154 від 08 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23155 від 11 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23156 від 11 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23151 від 04 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23152 від 04 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23153 від 07 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23154 від 08 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23155 від 11 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23156 від 11 серпня 2023 року; автотранспортна накладна; декларація про походження товару (6 шт.); банківський платіжний документ №230807/002265084 від 07 серпня 2023 року, що підтверджує оплату за товар; банківський платіжний документ №230809/002268224 від 09 серпня 2023 року, що підтверджує оплату за товар; банківський платіжний документ №230811/002270710 від 11 серпня 2023 року, що підтверджує оплату за товар; документ, що підтверджує вартість перевезення від 21 серпня 2023 року; контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера; договір (контракт) про перевезення; лист від відправника про зміну умов оплати; перепустка; копія експортної митної декларації №23PL301010E1204464 від 18 серпня 2023 року;

щодо товару №6: пакувальний лист №FE23171 від 18 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23173 від 21 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23176 від 07 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23173 від 21 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23176 від 07 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23179 від 29 серпня 2023 року; автотранспортна накладна від 31 серпня 2023 року; декларація про походження товару (4 шт.); калькуляція транспортних витрат; контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера; лист від відправника про зміну умов оплати; перепустка; копія експортної митної декларації №23PL301010E1204464 від 18 серпня 2023 року;

щодо товару №7: пакувальний лист №FE23161 від 14 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23162 від 16 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23164 від 16 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23166 від 17 серпня 2023 року; пакувальний лист №FE23167 від 17 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23161 від 14 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23162 від 16 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23164 від 16 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23166 від 17 серпня 2023 року; рахунок-фактура №FE23167 від 17 серпня 2023 року; автотранспортна накладна від 31 серпня 2023 року; декларація про походження товару (5 шт.); банківський платіжний документ, що стосується товару №230815/002273353; банківський платіжний документ, що стосується товару №230816/002274688; банківський платіжний документ, що стосується товару №230817/00227581; рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг №191/2023 від 24 серпня 2023 року; документ, що підтверджує вартість перевезення; контракт про перевезення; контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера; лист від відправника про зміну умов оплати; перепустка; копія експортної митної декларації №23PL301010E1163237 від 23 серпня 2023 року.

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що митна вартість товару за вказаними МД не була визнана митним органом у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності:

по МД №23UA139U0 від 27.07.2023:

калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Документи, що подані для підтвердження витрат на транспортування не підтверджуються даними бухгалтерського обліку;

калькуляція транспортних витрат не містить повних відомостей щодо вартості транспортування за напрямком руху;

по МД №23UA984U2 від 04.08.2023:

відповідно до вимог п.4.6. зовнішньоекономічного Контракту від 23 лютого 2023 №02/23 та згідно рахунка-фактури №FE23144 передбачено попередню оплату за товар, а на момент митного оформлення банківського платіжного документу не було долучено;

у рахунку-фактурі відсутні підписи та печатки;

калькуляція транспортних витрат не є належним документом, що підтверджує вартість перевезення;

по МД №23UA343U5 від 07.08.2023:

надана до митного оформлення калькуляція транспортних витрат від 05 серпня 2023 року не містить відомостей щодо маршруту перевезення, його протяжності у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України;

в наданих до митного оформлення рахунках-фактурах №FE23147, FE23148, FE23150 відсутні будь-які печатки та підписиуповноважених осіб;

по МД №23UA56U9 від 10.08.2023:

подана до митного оформлення калькуляція транспортних витрат від 10 серпня 2023 року не містить всієї інформації щодо вартості перевезення до перетину кордону України та після його перетину. Відомості щодо складових митної вартості товару є непідтвердженими;

договір на перевезення не подано до митного оформлення;

наданий до митного оформлення банківський платіжний документ не ідентифікує конкретної поставки товару;

в рахунку-фактурі №FE23146 відсутні будь-які підписи уповноважених осіб;

по МД №23UA42U1 від 21.08.2023:

в наданих до митного оформлення платіжних документах міститься загальне посилання на контракт, без зазначення реквізитів рахунку, митний орган не може ідентифікувати платіж з конкретною поставкою;

в графі №22 відсутні підписи перевізника;

в автотранспортній накладній вказано місце розвантаження товару - Рованці, а у документах на перевезення Малехів;

по МД №23UA75U9 від 02.09.2023:

місце завантаження товару згідно довідки про транспортні витрати (OKSZOW- KOLONIA) не кореспондується із місцем завантаження товару згідно автотранспортної накладної (SOPOT);

документи, що подані до митного оформлення не піддаються обчисленню;

по МД №23UA30U6 від 25.08.2023:

в графі 22 автотранспортної накладної відсутні підписи уповноважених осіб;

в графі 4 автотранспортної накладної вказано місце завантаження товару - SOPOT, а у рахунку-фактурі№191/2023 від 24 серпня 2023 року вказано маршрут транспортування - ZAWIERCIE-LUCK;

наданий до митного оформлення банківський платіжний документ не ідентифікує конкретну поставку.

В зв`язку із наявністю розбіжностей та відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України у вказаних випадках митного оформлення декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, зокрема:

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення);

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листами від 28.07.2023, 07.08.2023, 11.08.2023, 25.08.2023, 04.09.2023 у відповідь на вимогу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД надало платіжні документи; рахунки- фактури; фактури на оплату транспортних витрат; калькуляції транспортних витрат; контракт купівлі-продажу; заявки на транспортування; листи про помилку та повідомило митний орган про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару.

З графи 33 прийнятих Львівською митницею рішень про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100463/2 від 28 липня 2023 року, №UA209000/2023/100478/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/100480/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400147/2 від 11 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400152/2 від 21 серпня 2023 року, №UA209000/2023/000217/2 від 05 вересня 2023 року, №UA209000/2023/000160/2 від 25 серпня 2023 року вбачається, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частини другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МК України. Застосовано резервний метод (стаття 64 МК України). Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме за МД №UA 209230/2023/069910 від 30.06.2023, де митна вартість товару становить 4,93 дол. США/кг, МД №UA209230/2023/72865 від 07.07.2023, де митна вартість товару становить 4,93 дол. США/кг, за МД №UA23UA44U5 від 14.05.2023, де вартість такого товару становить 4,93 дол. США/кг.

Крім того, Львівська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до яких відмовлено у митному оформленні товарів, у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.

В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг із наданням гарантій, визначених.

Не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема, ввезення товарів відбувалось на підставі зовнішньоекономічного контракту №02/23 від 23.02.2023, укладеного між ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД та компанією VOLT POLSKA SP.Z.O.O., умовами якого передбачено, що продавець зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар та сплатити за нього певну грошову суму на умовах Договору. Загальна кількість Товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за видами, марками, моделями, типами, розмірами визначаються за згодою Сторін попередньо до поставки та вказуються у рахунках-фактурах. Періодичність та строки поставки, розміри кожної окремої партії товару визначаються Сторонами шляхом взаємного письмового погодження. Валютою договору є польський злотий. Товар поставляється автомобільним транспортом на умовах ІНКОТЕРМС FCA або за взаємною домовленістю, конкретні умови поставки будуть визначені в фактурах/інвойсах. Умови оплати (платежу) вказуються у рахунку-фактурі. У випадку, якщо товари будуть поставлятись окремими партіями, оплата буд проводитись разом з останньою партією товару.

З огляду на те, що положення контракту надає можливість поставляти товар партіями, то товар №1 охоплює в собі ввезення товарів за рахунком- фактурою №FE23141; товар №2 охоплює в собі ввезення товарів за рахунком-фактурою №FE23144; товар №3 охоплює в собі ввезення товарів за рахунками-фактурами №FE23147, №FE23148, №FE23150; товар №4 охоплює в собі ввезення товарів за рахунком-фактурою №FE23146; товар №5 охоплює в собі ввезення товарів за рахунками-фактурами №FE23151, №FE23152, №FE23153, №FE23154, №FE23155, №FE23156; товар №6 охоплює в собі ввезення товарів за рахунками-фактурами №FE23171, №FE23173, №FE23176, №FE23179; товар №7 охоплює в собі ввезення товарів за рахунками-фактурами №FE23161, №FE23162, №FE23164, №FE23166, №FE23167.

Зі сторони ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД зобов`язання перед експортером виконано у повному обсязі.

Оскільки у виставлених експортером рахунках-фактурах було вказано невірні умови оплати, то додатково задля уникнення всякого роду неузгодженостей у товаросупровідних документах компанією VOLT POLSKA S.P.Z.O.O. було сформовано лист про зміну умов оплати на післяоплату.

Листи від експортера надавались митному органу до митного оформлення.

Виконання ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД зобов`язань підтверджують надані платіжні документи, зокрема:

щодо товару №1 (платіжна інструкція №230720/002250374 від 20 липня 2023 року на суму 33 372,00 польських злотих, у призначенні платежу міститься посилання на укладений між сторонами контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року, сплачена сума кореспондується із тією, що казана у рахунку-фактурі №FE23141);

щодо товару №2 (платіжна інструкція №230728/002257312 від 28 липня 2023 року на суму 37 234,00 польських злотих, у призначенні платежу міститься посилання на укладений між сторонами контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року, сплачена сума кореспондується із тією, що казана у рахунку-фактурі №FE23144);

щодо товару №3, ТОВАРУ№4 (платіжна інструкція №230802/002261292 від 02 серпня 2023 року на суму 125 568,00 польських злотих, у призначенні платежу міститься посилання на укладений між сторонами контракт №02/23 від 23 лютого 2023 року, сплачена сума є підтвердженням товарів, ввезених за рахунками- фактурами №№FE23147, №FE23148, №FE23150; №FE23146; 25700 + 34860 + 32760 + 32248 = 125568, числові показники узгоджуються один з одним);

щодо товару №5 (платіжна інструкція №230811/002270710 від 11 серпня 2023 року на суму 36767,5 польських злотих - підтвердження оплати товару, ввезеного за рахунками-фактурами №FE23155, №FE23156 (36055+712,5); платіжна інструкція №230809/002268224 від 09 серпня 2023 року на суму 18338 є підтвердження оплати товару, ввезеного за рахунком-фактурою №FE23154 польських злотих; платіжна інструкція №230807/002265084 від 07 серпня 2023 року на суму 47611 польських злотих, що є підтвердження оплати товару, ввезеного за рахунками- фактурами №FE23151, №FE23152, №FE23153 (32038 + 34860 + 4180 + 11393 = 47611, числові показники узгоджуються один з одним). У всіх платіжних інструкціях міститься посилання на укладений між сторонами контракт №02/23;

щодо товару №6 (платіжна інструкція №230818/002276826 від 18 серпня 2023 року на суму 34 140 польських злотих - підтвердження оплати товару, ввезеного за рахунком-фактурою №FE23171, платіжна інструкція №230825/002282887 від 25 серпня 2023 року на суму 37 500 польських злотих - підтвердження оплати товару, ввезеного за рахунком-фактурою №FE23176, платіжна інструкція №230822/002279341 від 22 серпня 2023 року на суму 18 197,00 є підтвердженням оплати за рахунком-фактурою №FE23173 та за рахунком-фактурою №FE23179.y всіх платіжних інструкціях міститься посилання на укладений між сторонами контракт №02/23;

щодо товару №7 (платіжна інструкція №230815/002273353 від 15 серпня 2023 року на суму 95 250 польських злотих - підтвердження оплати товару, ввезеного за рахунком-фактурою №FE23161, платіжна інструкція №230816/002274688 від 16 серпня 2023 року на суму 50 780 польських злотих - підтвердження оплати товару, ввезеного за рахунками-фактурами №FE23162, №FE23164 (41130 + 9650); платіжна інструкція №230817/002275818 від 17.08.2023 на суму 14 600 польських злотих підтвердження оплати товару, ввезеного за рахунками-фактурами №FE23166, №FE23167 (9600 + 5000).

У всіх платіжних інструкціях міститься посилання на укладений між сторонами контракт №02/23.

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні ознаки підробки або розбіжності щодо вартості товару, та документи містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Як уже було зазначено судом, декларантом до кожної митної декларації були надані рахунки-фактури (інвойси), які є доказом здійснення операцій купівлі-продажу товарів, належать до групи документів, що є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

Щодо посилання відповідача на те, що документ «Калькуляція транспортних витрат» не є належним підтверджуючим документам, що підтверджує вартість перевезення, суд враховує, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Документ «Калькуляція транспортних витрат», що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Документи, що подані для підтвердження витрат на транспортування не підтверджуються даними бухгалтерського обліку. Такі положення містяться у Правилах заповнення митних декларацій, що затверджені наказом Міністерства фінансів Україні №599 від 24 травня 2012 року.

У письмових поясненнях, що подавались до кожної з 7-ми поставок зверталась увага, що з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань прослідковується, що одним з видів економічної діяльності ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД є код КВЕД 49.41 (вантажний автомобільний транспорт). Цей клас включає: усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом: перевезення лісоматеріалів, перевезення великогабаритних вантажів, тощо.

Таким чином, при доставленні деяких поставок ТОВ ЛУНАР ТРЕЙД використовував власні транспортні засобі, відтак, звільнявся під подачі будь-яких інших документів, що підтверджують вартість транспортування, окрім як, калькуляція транспортних витрат.

Також, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач вказує, що документи, що підтверджують транспортування не підтверджені даними бухгалтерського обілку, однак, як зазначалось вище, а саме згідно Правил заповнення митних декларацій, що затверджені наказом Міністерства фінансів Україні №599 від 24 травня 2012 року передбачено, що ніякі документи, що подані для підтвердження витрат на транспортування не підтверджуються даними бухгалтерського обліку.

Тому, будь-які сумніви на цій підставі не заслуговують на уваги, адже митий орган таким чином вимагає надати документи, які навіть не підтвердженні чинним законодавством України.

При ввезенні товарів на митну територію України мало місце застосування умов FCA згідно правил ІНКОТЕРМС 2010. Згідно з умовами FCA відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності і мита повинен здійснити і оплатити продавець, а витрати на доставку та митне оформлення для імпорту залишається на покупцеві. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання із завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

З приводу страхових документів представник позивача зазначив, що оскільки страхування не проводилось, то надавати будь-які документи не було необхідності.

Відтак, до митного оформлення долучено документи, котрі в повній мірі підтверджували витрати на транспортування.

Також, відповідач безпідставно стверджує, що зі сторони позивача неспівмірно визначено вартість понесених витрат на транспортування із заявленим напрямком руху, та що пункт доставки товарів згідно автотранспорної накланої та документів на перевезення не кореспондується між собою. Малехів та Муравине - це митні посту де власне проводилось митне оформлення, тобто у документах на перевезення кінцевим пунктом вказано саме митні пости, куди товар прямує після перетину митного кордону. Рованці - це населений пункт, де знаходиться юридична адреса позивача. При заповненні графи автотранспортної накладної перевізник зазвичай користується інформацією з реєстрів суб`єктів господарювання, власне, де і відображається інформація про офіційно зареєстровану юридичну адресу компаній. Оцінюючи посилання митного органу на те, що в документах на перевезення зазначено розрахунок за маршрутом, проте в CMR/товаротранспортних накладних вказано пункт призначення Рованці, митне оформлення проведено на базі Львівської митниці у с. Муравине. Малехів (залежно від виду поставки). До митної вартості ввезених товарів враховано транспортні витрати від точки завантаження до митного поста с. Муравине, Малехів. Всі подальші витрати на транспортування після митного оформлення та доставлення товару з митного поста на склад в Рованцях не впливають на митне оформлення товару.

Крім того, в рішенні про коригування митної вартості товару Львівська митниця стверджує, що у графі 22 автотранспортної накладної від 26 липня 2023 року відсутні підписи та печатки.

Проте, такі твердження не заслуговують на увагу, адже у графі 22 такої автотранспортної накладної містяться і відомості про компанію, і підпис, у такому документі міститься штамп митного органу датований 27 липня 2023 року, тобто Львівська митниця досліджувала документи поверхнево, без детального аналізу.

Водночас, суд враховує, що до кожної із поставок долучалась експортна митна декларація, вартість товарів чітко узгоджується із тією, що заявлена до митного оформлення та відображена у всіх товаросупровідних документах.

Отже, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, безпідставно прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у них, крім номера та дати МД (№UA209230/2023/069910 від 30.06.2023, №UA209230/2023/72865 від 07.07.2023, №UA23UA44U5 від 14.05.2023), на підставі яких здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у спірних випадках митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач через уповноваженого декларанта надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З позовної заяви вбачається, що різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом, становить 440958,63 грн, що є ціною позову; ставка судового збору за подання цього позову становить 6614,37 грн, який сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 15.09.2023 №383.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI (далі Закон №3674-VI) при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, оскільки позов було подано до суду в електронній формі через систему Електронний суд, що передбачає застосування коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 5291,78 грн (6614,73 грн х 0,8 = 5291,78 грн), що підлягав сплаті за подання цього позову, решту судового збору в сумі 1322,59 грн може бути повернуто ухвалою суду позивачу за окремо поданим ним клопотанням, на підставі статті 7 Закону №3674-VI.

При вирішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує такі положення КАС України та правові висновки Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах №640/3098/20 та №160/6762/21 відповідно, від 18.08.2022 у справі №540/2307/21.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15 міститься правова позиція щодо застосування частини третьої статті 134 КАС України, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 (справа №815/1479/18), від 15.07.2020 (справа №640/10548/19), від 21.01.2021 (справа №280/2635/20), від 03.08.2022 (справа №280/4264/21).

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 у справі №520/6658/21).

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів, а саме договору про надання правової допомоги від 19.07.2023 №83-ЮП, попереднього орієнтовного розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу №19/09/2023 від 19.09.2023, ордеру про надання правової допомоги серії АС №1071631, адвокат Крючкова О.Б. надала позивачу правову допомогу в сумі 12 000,00 грн.

Суд звертає увагу, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Крім того, суд враховує, що договором про надання правничої допомоги від 19.09.2023 №83-ЮП не передбачено фіксованого розміру гонорару, а наданий розрахунок сум витрат на правову допомогу не визначає вартості кожного окремого виду послуг, деякі з яких не стосуються надання правової допомоги в суді (зокрема, надання письмових пояснень на вимогу митного органу, пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет, перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції).

Суд, враховуючи складність справи (справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду у цій категорії справ) та значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, зважаючи на заперечення представника відповідача обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, дійшов висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5291,78 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100463/2 від 28 липня 2023 року, №UA209000/2023/100478/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/100480/2 від 07 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400147/2 від 11 серпня 2023 року, №UA209000/2023/400152/2 від 21 серпня 2023 року, №UA209000/2023/000217/2 від 05 вересня 2023 року, №UA209000/2023/000160/2 від 25 серпня 2023 року.

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУНАР ТРЕЙД судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 291,78 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ЛУНАР ТРЕЙД (45606, Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Козацька, 2, каб. 4, ідентифікаційний код 44454204).

Відповідач: Львівська митниця (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ідентифікаційний код ВП 43971343).

Суддя Ю.Ю. Сорока