Справа № 120/6177/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 р. Справа № 120/6177/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно не здійснювалось нарахування та виплата позивачеві за період з 05.08.2022 по 31.08.2022 грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Ухвалою від 05.07.2023 судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

31.07.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за яким останній проти позову заперечує, вважаючи його безпідставним. Зазначає, що відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень здійснюється військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями. Отже, на думку відповідача, виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень здійснюється військовослужбовцям, які виконують завдання із всебічного забезпечення, в районах ведення воєнних (бойових) дій.

В той же час відповідач вказує, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №447 від 10.08.2022 позивач вибув на лікування до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 та не виконував завдання із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) згідно бойовим (логістичним розпорядженням), а тому додаткова винагорода йому не виплачувалась. З огляду на викладене, відповідач вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що позивач у період з 05.08.2022 по 08.10.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 437 від 05.08.2022 старшого матроса ОСОБА_1 з 05.08.2022 зараховано до списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 563 від 07.10.2022 солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29.09.2022 № 252-РС) з військової служби у відставку за п.п. "б" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 08.10.2022 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

При цьому, в проміжку між зазначеними періодами, позивач з 10.08.2022 по 25.09.2022 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 447 від 10.08.2022 та № 539 від 25.09.2022.

В той же час, як вказує позивач та слідує із наявної в матеріалах справи довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2023 № 0989/10/2565, під час проходження військової служби у період з 05.08.2022 по 31.08.2022 відповідачем не було нараховане та виплачене грошове забезпечення в тому числі й з урахуванням додаткової винагороди в розмірі 30000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Наведені вище обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260), відповідно до п. 2 якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновку про те, що військовослужбовці Збройних Сил України за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат. При цьому, розмір грошового забезпечення встановлюється Кабінетом Міністрів України, а Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в пункті 1 якої (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, додаткова винагорода, встановлена Постановою №168, є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.

Поряд із тим, аналіз вказаних приписів постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 вказує на право військовослужбовців Збройних Сил України на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць до днів служби

Пунктом 8 розділу I Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

А відповідно до абзацу другого пункту 9 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Згідно з положеннями пунктів 14, 15, 16, 17 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Як уже було встановлено судом, позивач у період з 05.08.2022 по 08.10.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . При цьому у період з 10.08.2022 по 25.09.2022 позивач перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 . В той же час згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2022 № 447 ОСОБА_1 при вибутті на лікування був знятий з 11.08.2022 лише з продовольчого забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно, у спірний період (серпень 2022 року) у відповідача був безпосередній обов`язок нараховувати та виплачувати позивачу грошове забезпечення, в тому числі й за період перебування на лікуванні.

Водночас як слідує із долучених до матеріалів справи довідок військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2023 №0989/10/1174, від 28.07.2023 № 0989/10/2565 позивачу у період з 05.08.2022 по 31.08.2022 взагалі не виплачувалось грошове забезпечення, в тому числі й додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Так, обґрунтовуючи правомірність своїх дій, відповідач у відзиві вказує на те, що відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень здійснюється військовослужбовцям, які виконують завдання із всебічного забезпечення, в районах ведення воєнних (бойових). А оскільки позивач з 10.08.2022 вибув на лікування до військової частини НОМЕР_2 , то таких завдань не виконував, а тому і права на додаткову винагороду не набув.

Щодо таких доводів відповідача, то суд зазначає, що дійсно Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 "Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" доповнено новим розділом ХХХIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану), який застосовується з 01 лютого 2023 року.

Відповідно до п. 2 розділу ХХХIV якого на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах: 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Водночас суд звертає увагу відповідача, що на момент виникнення спірних правовідносин (з 05.08.2022 по 31.08.2022) вказаних змін прийнято не було, Наказ Міністерства оборони № 44 датований 25.01.2023 та застосовується з 01.02.2023.

Поряд із тим чинним законодавством на момент виникнення спірних правовідносин не було встановлено інших додаткових критеріїв набуття військовослужбовцем права на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Відтак, враховуючи положення вказаних вище норм та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що у період з 05.08.2022 по 31.08.2022 позивач, як діючий військовослужбовець, мав повне право на отримання грошового забезпечення в тому числі з урахування додаткової винагороди передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 № 168 в розмірі до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Таким чином не нарахування та не виплата позивачу грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди свідчить про протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 .

Як наслідок, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 05.08.2022 по 31.08.2022 включно.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд вважає заявлений у цій справі адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання про його стягнення з відповідача.

Водночас, в позовній заяві позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

На підтвердження понесених таких витрат позивачем надано рахунок фактуру №4/31/30-03/23-юп від 31.03.2023, акт приймання-передачі наданих послуг №4/31/30-03/23-юп від 09.05.2023, копію квитанції про оплату від 10.05.2023 на суму 2000,00 грн.

Щодо заявленої процесуального питання, то суд враховує те, що в розумінні положень статтей 132, 134 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать саме витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

В той же час всупереч ч. 4 ст. 134, ч. 7 ст. 139 КАС України стороною позивача не подано ні договору про надання правничої допомоги, ні детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з яких можна було дійти висновку, що отримані позивачем послуги були надані саме адвокатом. З долученої до справи копії акту приймання-передачі наданих послуг від 09.05.2023 слідує те, що послуги по складанню позовної заяви позивачу були надані ТОВ «Подільський юридичний центр», а не власне адвокатом.

При цьому позовна заява та інші документи які долучені до неї підписані особисто позивачем. Також суд враховує, що позивачем в процесі розгляду справи не заявлено про можливість подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

У такому випадку відсутні підстави для висновку, що позивачу у цьому судовому процесі надавалася правнича допомога адвокатом, що виключає підстави для присудження в його користь заявлених витрат.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.08.2022 по 31.08.2022.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 05.08.2022 по 31.08.2022 грошове забезпечення з урахуванням додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

У відшкодуванні витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 23.01.24.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович