Справа № 260/5748/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 січня 2024 року м. Ужгород № 260/5748/23
Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Плеханової З.Б. розглянувши у письмовому проваджені клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю:

- Визнано протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області від 16.06.2023 року № 2812/07-16-07-06, яким за порушення ч.3 ст. 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Вуд" застосовано пеню у розмірі 2 459 976,19 грн.

- Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 441066694) м. Ужгород, вул. А. Волошина, 52 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Вуд" ( 1) с. Сасівка,12 Мукачівський район сплачений судовий збір в розмірі 26840 грн. згідно платіжної інструкції № 2567 від 12.07.23 року.

29 грудня 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача, в якій просить суд : Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 441066694; 88000, м. Ужгород, вул. А. Волошина, 52) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок Вуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 365864411: 89308. Закарпатська область. Мукачівський район, с. Сасівка, 12) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн.

04 січня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке обґрунтоване тим, що ГУ ДПС у Закарпатській області є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України, що зумовлює неспівмірність покладення на бюджетний орган всього тягаря витрат на правничу допомогу, що може собі дозволити суб`єкт господарювання.

Дана справа є справою незначної складності та не потребує значних витрат зусиль та часу для формування правової позиції. У даній справі відсутня необхідність встановлення фактичних обставин справи та предмету доказування, оскільки всі докази уже подані сторонами процесу, а їх позиція щодо критерію належності та достовірності таких уже викладена у процесуальних документах сторін по справі.

ГУ ДПС у Закарпатській області звертає увагу Суду, що значна частина доводів позовної заяви аналогічна доводам, викладеним у запереченні на акт документальної позапланової виїзної перевірки. А відповідь на відзив - скорочена версія позовної заяви. За таких умов відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн є очевидно завищеним, необґрунтованим та поданим з порушенням вимог КАС України. Враховуючи вищенаведене, ГУ ДПС у Закарпатській області просить не покладати відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на відповідача по даній справі в заявленому представником позивача розмірі, як такі, що є очевидно завищеними, та з урахуванням положень частини третьої статті 143 КАС України відмовити в задоволенні заяви у повному обсязі.

08 січня 2024 року від представника позивача надійшли заперечення на клопотання , відповідно до яких зазначено, що Відповідач альтернативного контррозрахунку не надав та розміру таких витрат, який на його думку, відповідав би складності справи, часу, витраченому на надання послуг та їх обсягу не вказав. Оскільки заперечення Відповідача на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу носять виключно декларативний характер, цим самим ним не виконано покладений ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу.

Твердження про тотожіність значної частини підстав позову доводам заперечення на акт перевірки є помилковим, оскільки окрім відсутності порушень ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні цінності», позов також обгрунтовано відсутністю підстав для проведення перевірки, зупиненням перебігу строків розрахунків в іноземній валюті на період воєнного стану, а також мораторієм на нарахування пені під час дії карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Що стосується відповіді на відзив, зауважує, що дана заява по суті справи, як видно з її змісту, не повторює доводи позову, а спростовує позицію Відповідача, викладену у відзиві на позов та у запереченні за заяву про зміну підстав позову.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульовано ст.134 КАС України.

При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З огляду на положення частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 22 квітня 2019 року у справі № 806/2143/18, від 23 квітня 2020 року у справі № 760/6496/17.

Відповідно до ч. 5. ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 (справа №826/856/18), від 16.05.2019 № 823/2638/18 від 04.02.2020 №280/1764/19.

Згідно з ч.7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18, від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесених витрат представником позивача до клопотання надано:

Договір про надання правової допомоги № 378/АО від 30.12.2021 року;

Додаткова угода № 2 від 26.06.2023 року до Договору про надання правової допомоги; платіжна інструкція № 3854 від 15.12.2023 року,

звіт про надану професійну правничу допомогу від 22.12.2023 року,

детальний опис робіт (наданих послуг) від 22.12.2023 року,

акт приймання-передавання викопаних робіт та наданих послуг від 22.12.2023 року.

Так, між ТОВ «Крок Вуд» ( Клієнт) та АО «Ініціаліс» ( Об`єднання) було укладено Договір про надання правової допомоги від 30.12.2021 року за № 378/А.

Відповідно до п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу , а Клієнт сплатити гонорар у порядки та строки обумовлені Сторонами.

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість правової допомоги та порядок її оплати визначаються Сторонами у додаткових угодах до даного Договору.

Так, між АО «Ініціаліс» та ТОВ «Крок Вуд» укладено Додаткову угоду від 26.06.2023 року № 2, за умовами якої ТОВ «Крок Вуд» було надано професійну правничу допомогу у обсязі, необхідному для підготовки позовної заяви та представництва його інтересів у Закарпатському окружному адміністративному суді.

Згідно п. 2 Додаткової угоди Сторони визначили її вартість у фіксованій сумі в розмірі 50 000 грн.

Види правничої допомоги, надані Адвокатським об`єднанням Позивачу відображені у звіті про надану професійну правничу допомогу, а також у детальному описі робіт (наданих послуг) від 22.12.2023 року.

Згідно із звітом про надану професійну правничу допомогу, у справі №260/5748/23 та з детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних у справі №260/5748/23 від 22.12.2023 року., адвокат Сочка В.І. надає правову (правничу) допомогу наступного змісту: Вивчення наданих документів, пошук та аналіз законодавства, а також судової практики, формування правової позиції; Підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення; Підготовка клопотання про приєднання до матеріалів справи документу про сплату судового збору; Підготовка клопотання про надання доступу до справи через підсистему Електронний суд ЄСІТС; Підготовка клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; Підготовка заяви про зміну підстав позову; Участь у підготовчому засіданні у справі № 260/5748/23; Підготовка відповіді на відзив (заперечення) ГУ ДПС у Закарпатській області; Участь у підготовчому засіданні у справі № 260/5748/23; Підготовка заперечень на додаткові пояснення ГУ ДПС у Закарпатській області; Участь у судовому засіданні у справі № 260/5748/23;Підготовка клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно Акта - приймання - передавання виконаних робіт та наданих послуг від 22.12.2023 року , Адвокатське об`єднання «Ініціаліс» в особі керуючого партнера Сочки Віталія Івановича, що діє на підставі Статуту (падалі іменується «Об`єднаніїя»), з однієї сторони та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІЛА. ІЬНГСТЮ «КРОК ВУД» в особі директора Бурч Ярослави Дмитрівни (падалі іменується «К.ііспт») з другої сторони, склали цей Акт про наступне:

Відповідно до умов Договору про надання правової допомоги № 378/ЛО від 30.12.2021 року (далі - Договір), а також Додаткової угоди до Договору .N1' 2 від 26.06.2023 року (далі Додаткова угода) Об`єднання надало Клієнту правову допомогу (правові послуги), визначені п. І Додаткової угоди. Клієнт претензій до Об`єднання з приводу виконання умив Договору не висловив. Правова допомога (послуги) надано вчасно, якісно та в повному обсязі. Вартість наданої Об`єднанням правової допомоги (послуг) складає 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

15 грудня .2023 року ТОВ «Крок Вуд» сплатило визначену Договором та Додатковою угодою вартість професійної правничої допомоги у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3854.

Разом з тим, слід зауважити, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що справа про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2023 року № 2812/07-16-07-06, є справою незначної складності, а спірні правовідносини регулюється нормами ПК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню не передбачають.

Тобто, з позиції суду підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Також матеріали заяви не містять детального розрахунку щодо необхідного часу для кожного виду послуг, а час участі в судових засіданнях у справі був різним.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Закарпатській області , а саме: 50000,00 грн. не містить обгрунтованого та конкретного розрахунку скільки і які послуги складають цю суму.

Вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання заявником вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив рішення від 26.06.2019, в якій викладено правові висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Вказаний висновок Верховного Суду в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом під час вирішення наведеного спору.

У той же час, відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд в даному випадку, виходячи з обставин справи звертає увагу, що процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що:

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;

- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

- суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду, зокрема, у справах №922/3436/20, №910/7586/19, №910/16803/19.

У справі №755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Таким чином, суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

Суд бере до уваги заперечення представника відповідача, викладені клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Суд звертає увагу, що надання таких послуг як вивчення наданих документів, пошук та аналіз законодавства, а також судової практики, формування правової позиції, підготовка позовної заяви є по суті наданням такого виду правової допомоги як підготовка позовної заяви.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що значна частина доводів позовної заяви аналогічна доводам, викладеним у відповіді на відзив.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року по справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року по справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Суд вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування на загальну суму 50000,00 грн. витрат на правничу допомогу не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Львівської митниці становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат являється не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатами та із обсягом наданих адвокатами послуг (виконаних робіт).

З огляду на викладене, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану учасників справи, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Закарпатській області 10 000,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок Вуд" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 441066694; 88000, м. Ужгород, вул. А. Волошина, 52) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок Вуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 365864411: 89308. Закарпатська область. Мукачівський район, с. Сасівка, 12) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

Суддя З.Б.Плеханова