Справа № 766/8658/23
Суддя: Єпішин Ю. М.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/8658/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Єпішина Ю.М.,

за участю секретаря Царенко Д.Р.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом адвоката Мороз Анжели Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м.Херсоні ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради, в якому просить скасувати постанову №14/93 від 05 жовтня 2023 року адміністративної комісії про притягнення її до адміністративної відповідальності передбаченої частиною другою статті 156 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500.00 гривень.

В обґрунтування позову Позивачка покликається на те, що 13 вересня 2023 року на неї складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №979048 в якому зазначено на тому, що вона як громадянка перебуваючи 13.09.2023 року об 15.35 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольних напоїв та сигарет, а саме «Чернігівське світле», LM сигарети, неповнолітній гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила наказ ХМВА №29н, №98н зі змінами п.2 правил торгівлі алкогольними напоями в часовому поясі визначеного органами місцевого самоврядування. Зазначений протокол був розглянутий 05 жовтня 2023 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради. За результатами розгляду справи було винесено постанову №14/93, якою Позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказана постанова, за оцінкою Позивачки, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи не з`ясовані усі обставини по справі, що мали значення для прийняття обґрунтованого рішення і винесення цієї постанови. На думку Позивачки, докази продажу нею слабоалкогольних напоїв та сигарет за наведеними у постанові обставинами, відсутні, адже не надано фото-, відео доказів й інших документальних доказів, показів свідків, тощо. Позивачка вважає, що обставини, які викладені у постанові, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною другою ст.156 КУпАП і не доведена її вина.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності і у відсутність позивача, у зв`язку із складною безпековою ситуацією у м. Херсоні, вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9ст. 205 КАС України).

З урахуванням положень ст. 205 КАС України, належного повідомлення осіб, що не прибули у судове засідання та відсутності перешкод для розгляду справи у судовому засіданні без сторін, суд постановляє про розгляд справи у письмовому провадженні без участі сторін.

Відповідно до ч. 4ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2023 року серія ВАВ №979048 яким наведено на тому, що 13 вересня 2023 об 15.35 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольних напоїв та сигарет, а саме «Чернігівське світле», LM сигарети, неповнолітній гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також здійснила продаж у заборонений час, чим порушила наказ ХМВА №29н, №98н зі змінами п.2 правил торгівлі алкогольними напоями в часовому поясі визначеного органами місцевого самоврядування, чим вчинила порушення передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП. Відомостей про встановлення і підтвердження особи неповнолітньої протокол, не містить. Ємність та міцність напою (вміст спирту) в протоколі не зазначені. Вартість продажу алкогольного напою та сигарет, в протоколі не наведена. Протокол містить позначку про відсутність свідків. Підписи і відомості про понятих відсутні, прочерки у відповідних графах не стоять. Графа «До протоколу додається» не містить записів. Протоколи про вилучення документів, речей, товару, їх огляду не складались, відповідні графи у протоколі не заповненні.

Судом досліджено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 05.10.2023 року №14/93 в якому подія правопорушення окреслена в тому, що гр. ОСОБА_1 , 13 вересня 2023 року близько 15.35 год. перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольних напоїв, а саме пиво «Чернігівське світле» та сигарети «LM» неповнолітній ОСОБА_3 , чим порушила наказ ХМВА №29-н п.2 порушення правил торгівлі алкогольними напоями в часовому проміжку визначеного рішенням органу місцевого самоврядування (із змінами наказ начальника ХМВА №98-н від 12.07.23) та правила торгівлі алкогольними та тютюновими виробами (згідно протоколу про адміністративні правопорушення ВАВ 979048 від 13.09.2023 року). За наслідками на Позивачку накладено стягнення у розмірі 8500 грн. згідно ч. 2 ст. 156 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Згідно вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, є адміністративним правопорушенням, що тягне за собою відповідальність, передбачену санкцією даної статті.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

За оцінкою суду, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення положення ст.251, 252, 280, 283 КУпАП не були дотримані та не були враховані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі, в яких повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Зокрема, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Приписами ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП до завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення віднесено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Проте, враховуючи викладене вище, наведена вимога особою, уповноваженою на розгляд справи про адміністративне правопорушення, здійснено не було.

Між тим, відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Поміж іншого, враховуючи диспозицію частини другої статті 156 КУпАП, суб`єктом цього правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Натомість, як констатується судом на підставі аналізу наявних матеріалів справи, в якості доказів до матеріалів адміністративного провадження, не надані відомості про те, що Позивачка, є працівником торгівлі, громадського харчування та сфери послуг або суб`єктом підприємницької діяльності в цих галузях. Відтак, відносно особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не встановлено обставин, які б відносили її до суб`єкту адміністративного правопорушення. Таких документів Відповідачем не витребувано і не досліджувалось.

Згідно пункту 10 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854, продаж алкогольних напоїв громадянам, які не досягли 18-річного віку, забороняється. В разі виникнення сумніву щодо віку покупця продаж алкогольних напоїв здійснюється за умови пред`явлення документа, що засвідчує його вік. За таких обставин, не було належним чином перевірено особу неповнолітньої та не було здобуто жодних належних доказів з приводу реалізації алкогольного напою і тютюнових виробів в порушення визначених правил і порядку. Із урахуванням суперечностей у імені й по батькові неповнолітньої у протоколі та оскаржуваній постанові, виникають підстави для стверджень про те, що відображені у цих документах доводи про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, є сумнівними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Поміж іншого, аналізуючи наявні докази у світлі наведених правових норм, суд погоджується із тим, що при винесенні оскаржуваної постанови достеменно не встановлено особу покупця і продавця, адже ані протокол, ані оскаржувана постанова не містять посилань на суми продажу алкогольного напою та тютюнового виробу, вилучення касових чеків на купівлю цих товарів, міцність проданого напою. При цьому, будь-яких пояснень свідків відносно цих обставин, неповнолітньої, матеріали справи не містять. Таким чином, відсутні підтвердження конкретних обставин придбання за гроші спиртного напою та тютюнового виробу в певний час і певною особою й цього Відповідачем належно не оцінено в контексті обов`язків доказування складових правопорушення.

Між тим, у відповідності до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення (адміністративного протоколу) проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Поряд із цим, торгівлею є процес обміну товарів на грошові кошти (готівкові чи безготівкові) з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку. Згідно із статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля (алкогольними напоями) - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

При цьому, статтею 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» врегульовано, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. У статті 2 вказаного Закону визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відтак, фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві. Зазначена позиція узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 23 квітня 2019 року у справі Ж1/81171217/16. Відсутність фіскального чеку і алкогольного напою спростовує факт продажу алкогольного напою у заборонений час.

Відповідно до статті 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Поміж іншого, протокол складений відносно Позивачки, в порушенням вимог КУпАП, не містить обов`язкової інформації про вилучення будь-яких алкогольних напоїв, тютюнових виробів та про наявність фіскального чека, що підтверджував би продаж вказаних товарів.

Відтак, суд констатує, що Відповідачем не подано доказів в спростування фактів на які посилається Позивач.

З урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 ЄКПЛ.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Встановлене дає підстави застосувати положення статті 286 ч.3 п.3 КАС України, тобто скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 статті 247 КУпАП, бо вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП не доведена жодним належним доказом.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.7, 9, 156, 245, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 14, 72, 74, 76, 77, 90, 122, 132, 134, 139, 159, 241-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов адвоката Мороз Анжели Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м.Херсоні ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради від 05 жовтня 2023 року №14/93 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.М.Єпішин