Справа № 640/33056/20
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року № 640/33056/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі по тексту відповідач, Департамент), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України від 16.11.2020 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Київський області» частково - в частині, звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Київській області майора поліції ОСОБА_1 ,

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України від 17.11.2020 № 396 о/с, частково - в частині, звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Київській області майора поліції ОСОБА_1 ,

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на службі в поліції на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 18 листопада 2020 року,

- стягнути з Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 18 листопада 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні накази відповідач видав за відсутності належних доказів факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та доведення вини у вчиненні такого, що є підставою для їх скасування та поновлення позивача на службі. Вважає дії відповідача щодо порядку та процедури проведення службового розслідування є також протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 9 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Матеріали справи отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Кочановій П.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

16 квітня 2021 року відповідачем до Окружного адміністративного суду м. Києва надано відзив, в якому останній проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Відзив обґрунтовано тим, що доводи позивача є необґрунтованими та непідтвердженими. Зокрема, відповідач зазначив, що службове розслідування призначається, за наявності даних внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил за будь яких обставин і відносно будь якої людини як у робочий, та і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. Так, до працівників поліції у порівнянні з пересічними громадянами, за порушення дисципліни вживаються більш суворі заходи дисциплінарного впливу, визначення виду стягнення здійснюється начальником відповідно до його повноважень, з урахуванням висновків службового розслідування та при наявності підстав для його накладення.

Крім того, відповідач звертає увагу, що згідно з вимогами, які викладені в листі Національної поліції України від 18.02.2019 № 1884/01/12-2019 щодо зміцнення службової дисципліни та законності в органах та підрозділах Національної поліції України, визначено, що за порушення службової дисципліни, незважаючи чи поліцейський знаходиться на службі чи поза нею, негідну поведінку в побуті та вчинення випадків, які створюють негативний імідж поліції, за результатами службових розслідувань приймати найсуворіший захід дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції.

У відповіді на відзив представник позивача наголошував на процедурних порушеннях при проведенні службового розслідування.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача повторно звертав увагу на помилковості та безпідставності тверджень позивача.

25.12.2023 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що вважає доводи Департаменту про те, що ОСОБА_1 порушив Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події безпідставними та необгрунтованими, оскільки ситуація, яка склалась між СТОВ «Агроспілка» та директором ТОВ «Тризуб Січ» ОСОБА_2 має виключно цивільно правовий характер та відсутні будь-які ознаки кримінального правопорушення в діях сторін господарської діяльності. Обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву з посиланням на протокол підозри, інформаційну довідку УСР Київської області № 5540/55/109-2020 дають всі підстави зробити висновок, що цивільно правові відносини, які склались між фізичними особами та фірмами, які виконували свої усні та письмові домовленості один перед одним не містять ознак кримінального правопорушення, що не давало підстав Позивачу звертатись до керівництва підрозділу з повідомленням про вчинення злочину чи готування до нього.

Також вказує, що приймаючи рішення про звільнення, Департамент не взяв до уваги його досягнення по службі та показники, позитивну характеристику, стаж роботи та те, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції.

Позивач відзначає, що в межах дисциплінарного провадження не можна встановити наявність чи відсутність події, що може кваліфікована як кримінальне правопорушення, і відповідно встановити, що вказана подія (за умови підтвердження її наявності) є правопорушенням. За відсутності відповідного судового вироку, що набув законної сили, Позивач вважається невинним, і його діяння, що були предметом оцінки у кримінальному провадженні, не можуть бути кваліфіковані як протиправні іншими особами.

Невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків та дотримання законодавства під час виконання посадових обов`язків можуть бути кваліфіковані як дисциплінарний проступок у тих межах, у яких відповідні дії не можуть бути визнані адміністративним чи кримінальним правопорушенням, що віднесено до компетенції інших органів.

Крім цього, 20.12.2023 року до суду від Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення в яких Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зазначає, що висновок службового розслідування містить посилання на конкретні норми, які були порушені позивачем. Така поведінка з боку позивача категорично суперечить вимогам Дисциплінарного статуту, де визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян, дотримуватися норм професійної та службової етики, а також виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим та дотримуватися етикету, з гідністю та честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 24.02.2020 року у справі № 804/2711/17, відповідно до якого порушення вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських, що стало підставою для звільнення, підпадає під визначення порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення. Порушення Присяги поліцейського означає не лише несумлінне чи недобросовісне виконання ним своїх обов`язків, а й вчинення такого проступку, який тягне за собою вкрай негативні (тяжкі) наслідки та підриває довіру як до носія влади.

Також, зазначає, що за обставин справи не досліджуються питання наявності або відсутності вини у позивача у вчиненні кримінального правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисциплін, відсутність обвинувального вироку щодо позивача не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку в його діях.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 02.08.2004 року.

Наказом від 02.12.2019 року позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області.

До Департаменту надійшла інформаційна довідка УСР в Київській області від 06.11.2020 №5540/55/109/01-2020 про те, що працівниками територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій 06.11.2020 року задокументовано факт вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства і з потерпілим та його близькими родичами, пошкодження, чи знищення їхнього майна за попередньою змовою групою осіб, а саме капітаном поліції ОСОБА_3 та майором поліції ОСОБА_1 .

Наказом Департаменту від 07.11.2020 № 522 «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено службове розслідування за вказаним вище фактом.

За результатами службового розслідування відповідачем складено Висновок «службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками УСР в Київській області» від 16.11.2020 року.

У пункті 4 висновку зазначено, що за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що виразилось в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3 статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VIII, пункту 1 розділу ІІ, пункту 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 6 та 7 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, який зареєстровано в Мін`юсті 05.03.2019 за №223/33194, Присяги поліцейського та посадових інструкцій, майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинами організаціями) управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідач дійшов висновку притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 16.11.2020 № 534 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Київській області» за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що виразилося в порушенні вимог підпунктів 1,2,3 статті 18 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337- VIII, пункту 1 розділу ІІ, пункту 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 6 та 7 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, який зареєстровано в Мін`юсті 05.03.2019 за №223/33194, Присяги поліцейського та посадових інструкцій майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 17.11.2020 № 396 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменті у стратегічних розслідувань Національної поліції України звільнено зі служби в поліції (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 18 листопада 2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями (далі Закон України №580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону України №580-VIII визначено обв`язки поліцейських.

Зокрема, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини 1 та 2 статті 19 Закону України №580-VIII).

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України №580-VIII, зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника тощо.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Відповідно до частин 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно із статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту установлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 1 статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

На виконання вимог Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).

Відповідно до Розділу VI цього Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступка, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступка, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступка, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту.

З висновку службової перевірки від 16.11.2020 вбачається, що у ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що за результатами оперативної розробки Головного оперативного управління Державного бюро розслідувань, співробітниками центрального апарату Державного бюро розслідувань та територіального управління розташованого в місті Києві із залученням власного спецназу затримано «на гарячому» двох оперуповноважених УСР в Київській області ( ОСОБА_1 - на автозаправці за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 неподалік «Дому меблів» за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 23), які з корисливих мотивів вимагали та отримали віз: громадянина України грошові кошти, що кваліфікується за частиною 3 статті 189 КК України.

Оперуповноважені УСР в Київській області за вказаною інформацією вимагали від цивільної особи грошові кошти в сумі 500 000 грн в рахунок сплати неіснуючого боргу в зв`язку з чим 06.11.2020 співробітники Державного бюро розслідувань затримали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після одержання ними першої частини визначених грошових коштів в сумі 85 000 грн.

Як зазначено у повідомленні про підозру, винесену 07.11.2020 слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001869 від 18.09.2020, оперуповноважені УСР в Київській області ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підозрюються у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 189 КК України, а саме у вимаганні, передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами пошкодження, чи знищення їхнього майна, за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи вказане, відповідачем у ході службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 , діючи без доручення керівництва, виявивши ознаки кримінального правопорушення у конфліктній ситуації між засновниками СТОВ «Агроспілка» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не мав повноважень вирішувати її у спосіб, що описаний в оголошеній йому 07.11.2020 підозрі, а зобов`язаний був повідомити про це своєму керівникові та за скороченим номером екстренного виклику поліції « 102». Однак, діючи всупереч вимогам законодавства та посадової інструкції (копія витягу додається), останній не лише не дотримався пунктів 6 та 7 Порядку ведення ЄО, а й перевищив надане йому посадовими інструкціями право брати участь у розгляді питань та прийнятті рішень виключно у межах своїх повноважень.

Ураховуючи висновки дисциплінарного розслідування, суд погоджується з відповідачем, що поведінка позивача має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й в повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність, звання поліцейського несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Слід наголосити, що в позовній заяві позивач не заперечує та не спростовує встановлені під час дисциплінарного розслідування висновки щодо нього, посилаючись при цьому лише на процедурні, на його думку, порушення під час проведення такого розслідування.

Зокрема, позивачем зазначено, що під час проведення службового розслідування Департаментом не дотримано вимог пункту 5 розділу 1 Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Положення), відповідно до якого залучення поліцейських та працівників інших органів (підрозділів) поліції до складу дисциплінарної комісії здійснюється на підставі письмового запиту уповноваженого керівника, який прийняв рішення про проведення службового розслідування, та за наявності письмової згоди керівника органу (підрозділу) поліції, в якому вони проходять службу (працюють).

Водночас, суд бере до уваги, що на час проведення службового розслідування ОСОБА_1 був працівником управління стратегічних розслідувань в Київській області, який є відокремленим структурним підрозділом Департаменту відповідно до положення про УСР в Київській області Департаменту.

Усі члени дисциплінарної комісії є працівниками Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, їх посади вказано в наказі Департаменту від 07.11.2020 № 522 «Про призначення та проведення службового розслідування», а отже працівники інших органів (підрозділів) поліції до складу дисциплінарної комісії не входили та не залучались, тому доводи позивача про недотримання Департаментом процедури утворення дисциплінарної комісії та порушення ним наведеної норми Положення є безпідставними та помилковими.

Посилання позивача на порушення вимог Порядку, зокрема відсутність зазначення форми розгляду; зазначення запропонованих заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень; причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для службового розслідування, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення суд вважає неприйнятними й розцінює їх, як бажання позивача уникнути відповідальності за свої дії.

Таким чином, судом не встановлено порушень при вирішенні відповідачем процедурних питань щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Інші посилання представника позивача, покладені в обґрунтування позовних вимог, не впливають на висновки суду в даній адміністративній справі.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява № 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00).

Вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Подібний за змістом висновок висловлений постановою Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №810/2073/16.

При цьому суд наголошує, що набрання законної сили судовим рішенням про притягнення особи до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення є окремою підставою для звільнення особи зі служби. В даному випадку, звільнення відбулось за порушення службової дисципліни, вина позивача у скоєнні якого встановлюється у визначеному законом порядку.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 року у справі №805/623/16-а.

Також, суд бере до уваги позицію Верховного суду в постанові від 20 травня 2019 року у справі №815/2658/17, де зазначено, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

До того ж суд бере до уваги, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

Аналогічні висновки містять в постановах ВС від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 22.03.2019 у справі 804/676/18, від 22.11.2019 у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 № 2240/2329/16.

В контексті викладеного, суд дійшов висновку, що позивач вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника поліції, Закону України "Про Національну поліцію", а отже своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, за що передбачена дисциплінарна відповідальність у вигляді звільнення зі служби.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки службове розслідування проведено на законних підставах, і таким встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, то відповідно підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18 січня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.