Справа № 615/1293/23
Суддя: Трояновська Т. М.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/631/8/24
справа № 615/1293/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Семенко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича, в якому просить скасувати постанову поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича серії ГБВ № 135165 від 15 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладанням штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області, постановленої 28 липня 2023 року під головуванням судді Токмакової А. П. вирішено питання про задоволення самовідводу судді Токмакової Алли Петрівни; адміністративну справу з єдиним унікальним № 615/1293/23 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передано до канцелярії Валківського районного суду Харківської області для передачі іншому судді, визначеному в порядку статті 31 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

31 липня 2023 року виконуючим обов`язки голови Валківського районного суду Харківської області Аллою Токмаковою прийнято розпорядження про передачу адміністративної справи з одного суду до іншого, яким зобов`язано передати адміністративну справу х єдиним унікальним № 615/1293/23 (провадження № 2-а/615/10/23) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, на розгляд до Нововодолазького районного суду Харківської області.

08 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку з Валківського районного суду Харківської області до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла вищевказана адміністративна справа, що була зареєстрована за вхідним № 4176/23-вх.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а також роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду.

Позивачем в установлений законом та зазначений в ухвалі суду від 11 серпня 2023 року строк, недоліки, що були підставою для залишення позовної заяви без руху усунуті.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне. Постановою поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Кулика Андрія Дмитровича серії ГБВ № 135165 від 15 червня 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладанням штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок, за те, що 15 червня 2023 року о 15 годині 24 хвилини, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , зробив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, та повідомив про подію, якої насправді не було. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення складена без достатніх на те правових підстав, а тому є необгрунтованою і підлягає скасуванню з огляду на наступне.

01 травня 2023 року позивач звернувся із заявою до Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській про виконання ухвали Коломацького районного суду Харківської області від 01 травня 2023 року по справі № 615/1092/22, яка набрала законної сили, щодо передачі 02 травня 2023 року о 14 годині 00 хвилин позивачу його майна, вказаного у вищевказаній ухвалі.

У зв`язку з невиконанням працівниками Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ухвали Коломацького районного суду Харківської області від 01 травня 2023 року по справі № 615/1092/22 у вказаний в заяві час, 03 травня 2023 року позивач повторно звернувся з аналогічною письмовою заявою про передачу йому майна, однак, й 03 травня 2023 року судове рішення, яке набрало законної сили, працівниками правоохоронного органу виконано не було.

02 червня 2023 року позивач звернувся зі скаргою до начальника Головногго управління Національної поліції в Харківській області на незаконні дії працівників Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не здійснення передачі вказаного в ухвалі Коломацького районного суду Харківської області від 01 травня 2023 року по справі № 615/1092/22 майна.

15 червня 2023 року на електронну адресу ОСОБА_1 надійшла відповідь за вихідним № П-119/119-49/01-2023 від 13 червня 2023 року, в якій було вказано, що сектором дізнання Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ніби-то раніше вже роз`яснювалися строк, місце та спосіб передачі арештованого майна. Як зазначив позивач, будь-якої відповіді або телефонних дзвінків, пов`язаних з виконанням заяв, поданих ним 01 травня 2023 року та 03 травня 2023 року, на адресу позивача не надходило. Крім того, у відповіді зазначено, що для отримання майна позивач може прибути до Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в будь-який зручний час в робочі години. В той же день, а саме 15 червня 2023 року о 14 годині 00 хвилин позивач прибув до Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для отримання майна згідно судового рішення. Через обмежений доступ до адміністративної будівлі Відділу поліції телефонним дзвінком він повідомив чергового про прибуття для отримання майна. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства України, протягом майже півтори години майно працівниками Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківськійобласті видано не було. Тому позивач здійснив повторний дзвінок і повідомив, що працівники Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській не виконують рішення суду, яке набрало законної сили. Після дзвінка на номер «102» о 15 годині 54 хвилини до позивача підійшов поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції старший сержант поліції ОСОБА_2 , не встановивши обставини події, одразу повідомив, що оскільки позивач здійснив неправдивий виклик поліції, він буде складати адміністративний матеріал про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач зазначив, що під час бесіди з поліцейським будь-які докази неправдивості здійснення позивачем виклику поліції доведені не були, істинні обставини події встановлені не були, позивачу не були роз`яснені його права, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, не надано можливості надати ні письмові, ні усні пояснення, будь-які документи не надавались та будь-які підписи не ставились.

Крім того, 15 червня 2023 року близько 16 години 45 хвилин ОСОБА_1 повторно зателефонував до чергової частини Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та попередив, що буде телефонувати та скаржитися на гарячу лінію МВС України, на що черговий запевним, що рішення суду буде виконано і вже близько 16 години 55 хвилимн черговий передзвонив та запропонував під`їхати до Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції для отримання майна.

З огляду на зазначене, позивач не погоджується із постановою серії ГБВ № 135165 від 15 червня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки 15 червня 2023 року завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, не робив.

10 жовтня 2023 року до Нововодолазького районного суду Харківської області від Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, що був зареєстрований за вхідним № 5461/23-вх, відповідно до якого спеціаліст відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області Карина Мостова зазначила, що 15 червня 2023 року в місті Валки поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківськійобласті старшим сержантом поліції Кулик Андрієм Дмитровичем розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 . Зі змісту винесеної постанови вбачається, що 15 червня 2023 року о 15 годині 24 хвилини громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зробив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції та повідомив про подію, якої насправді не було, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскількм, відповідно до відповіді заступника начальника відділення поліції № 1 з превентивної діяльності Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30 вересня 2023 року № 7795/119- 73/01-2023 встановлено, що 15 червня 2023 року о 15 годині 24 хвилини до відділення поліції звернувся зі скаргою на дії працівників поліції ОСОБА_1 , який повідомив, що до нього з відділення поліції не виходять та не віддають майно відповідно до ухвали суду. В ході проведеної перевірки було встановлено, що вищевказане не відповідає дійсності, оскільки працівники поліції виходили до позивача та повернули його майно. За вказаним фактом 15 червня 2023 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Куликом А. М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 135165 за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, відповідно до листа відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13 червня 2023 року № П-119/119-49/01-2023 вбачається, що керівництвом відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Харківській області в межах компетенції було розглянуто звернення громадянина ОСОБА_1 від 02 червня 2023 року щодо можливих порушень службової дисципліни, відомчих нормативних актів та кримінального процесуального законодавства України поліцейськими сектору дізнання Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області під час досудового розслідування в кримінальному провадженні 0000118, розпочатому 29 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частингою 1 статті 249 Кримінального кодексу України, а також з інших пов`язаних з цим питань. Сектором дізнання Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Положію О. М. раніше вже роз`яснювалися строк, місце та спосіб передачі арештованого майна, зазначеного в ухвалі Коломацького районного суду Харківської області від 01 травня 2023 року. Повторно в цьому листі позивачу повідомили, що для отримання на відповідальне зберігання арештованого майна, останній може прибути до Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в будь-який зручний час в робочі години.

З огляду на вищевикладене представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Харківській області, зазначив, що поліцейський діяв правомірно в межах діючого законодавства, тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скориставшись правом, передбаченим статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України 11 жовтня 2023 року ОСОБА_1 на адресу суду надіслав відповідь на відзив Головного управління Національної поліції в Харківській області, що була зареєстрована за вхідним № 5461/23-вх., відповідно до якої зазначив, що не погоджується з думкою відповідача з підстав, що викладені у позові та вважає постанову не правомірною, а доводи наведені у відзиву такими, що не відповідають дійсності.

На думку позивача в супереч вимогам чинного законодавства України у своєму відзиві відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав жодних доказів правомірності рішення відповідача.

Позивач, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, ОСОБА_1 звернувся на адресу суду з заявою, що була зареєстрована за вхідним № 311/24-вх. від 19 січня 2024 року, відповідно до якої просив розгляд справи з єдиним унікальним № 615/1293/23 здійснювати за його відсутністю на підставі наявних в матеріалах справі доказів, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Уповноважений представник Головного управління Національної поліції в Харківській області у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України. В надісланому на адресу суду 10 жовтня 2023 року відзиві на позовну заяву представник Головного управління Національної поліції в Харківській області Карина Мостова просила суд розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, провести без участі представника Головного управління Національної поліції в Харківській області, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції Кулик Андрій Дмитрович у судове засідання теж не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України. 19 січня 2024 року на адресу суду надав пояснення по справі з єдиним унікальним № 615/1293/23, що були зареєстровані за вхідним № 312/24-вх., відповідно до яких зазначив, що у червні 2023 року до Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов виклик на номер «102» про те, що громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не видавали його майно, яке було вилучене слідчим Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. До вищевказаного громадянина вийшов поліцейський логістики та попросив почекати, на що останній зателефонував на лінію «102» та повідомив про вищевказані факти. Поліцейський Кулик А. Д. виїхав на вищевказаний виклик, щоб розібратися у даній сутуації. На місці подіції, вислухавши пояснення поліцейського з логістики та ОСОБА_1 було прийнято рішення, що вищевказаний виклик був хибним, на підставі чого було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністратиивної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції Кулик Андрій Дмитрович додав, що відео з боді камери та камер відеоспостереження не збереглися.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності відноситься до категорії термінових адміністративних справ і розглядаються з урахуванням положень § 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 2, частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Аналогічні приписи містить й частина 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді та наданні відзиву (пояснень) щодо заявлених позовних вимог, враховуючи відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності останніх.

Ознайомившись із доводами, викладеними у уточненій позовній заяві, відзиву та поясненнях, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та пояснення позивача, а також відзив представника відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладені у статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів справи судом встановлено, 15 червня 2023 року у місті Валки поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Куликом Андрієм Дмитровичем була винесена постанова серії ГБВ № 135165 по справві про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що що 15 червня 2023 року о 15 годині 24 хвилини, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , зробив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, та повідомив про подію, якої насправді не було.

Вказаною постановою дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок.

Відповідно до листа Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області № 4750вс/119-73/03/20-2023 від 16 червня 2023 року ОСОБА_1 було направлено копію постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 135165 за вчинення адміністративного правопррпушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, було зазначено термін сплати штрафу, що складає пятнадцять діб.

Так, статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань .

Суд, надаючи оцінку оскарженому рішенню вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580 VІІІ «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення громадського порядку (стаття 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вже зазначалось, статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачі стверджують, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Так, диспозиція наведеної норми права передбачає об`єктивну сторону правопорушення виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до частини 1 статті 9 та статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значущі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Зі змісту статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз положень статей Кодексу України про адміністративні правопорушення, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення), які відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів надалі виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові (постанова Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17).

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2020 року у справі № 234/6323/17, від 31 жовтня 2019 року у справі № 398/3566/16-а, від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16- а.

Проте, як встановлено судом із матеріалів справи, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, окрім оскаржуваної постанови, відповідачі не надано.

При цьому суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 05 серпня 2019 року по справі з єдиним унікальним № 712/12830/16-а.

З цього приводу слід зазначити, що особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У відповідності до частин 1 та 4 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з положеннями статті 72 вищенаведеного нормативно правого акту доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому, належними є докази, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 та 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, суд зазначає, що в оспорюваній постанові, всупереч вимогам статтей 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не наведені обставини які встановлені під час розгляду справи та не зазначено жодного доказу, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таких доказів не надано і під час судового розгляду справи, зокрема, записів з технічних приладів та засобів, якими зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 про виклик працівників поліції, за якою адресою викликались працівники поліції та чи взагалі виїжджали останні на виклик, а також процес притягнення позивача до відповідальності та відібрання пояснень від останнього.

Також із встановлених обставин справи у суду взагалі виникли сумніви щодо винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 у його присутності, оскільки відповідно до пункту 15 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання (у ній зазначається дата її вручення і ставиться підпис особи, яка її отримала).

В даному випадку у постанові серії ГБВ № 135165 по справі про адміністративне правопорушення у графі «примірник постанови отримав» мається запис «відмова», який не засвідчений, а графа «копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності надіслано рекомендованим листом за вих. № ____ від ____» взагалі не заповнена.

Вище наведене у сукупності свідчить про формальне прийняття посадовою особою постанови, без урахування всіх обставин справи.

Суд зауважує, що в національному праві України закріплена презумпція невинуватості.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року в справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачиться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а вказав, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Також у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 473/2010/17 Верховний Суд підкреслив, що розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Судом встановлено, що відповідачами під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» визначено, що розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Приписами частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно пункту 3 частини 3 вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також встановлені судом обставини, не спростовані відповідачами, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність скасування оскаржуваної постанови з закриттям провадження у справі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджено квитанцією, сплаченою на ІВАN з карткового рахунку 10 липня 2023 року, в Акціонерному товаристві «Ощадбанк», номер оперпації 75.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Враховуючи наведе, керуючись статтями 7, 9, 10, 33, 183, 222, 247, 251, 252, 254, 280, 283, 284, частиною 3 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 8, 9, 11, 69, 71, 72, 77, 78, 125 127, 132, 139, 194, 229, 242 246, 255, 268, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, поліцейського Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого сержанта Кулика Андрія Дмитровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністртивне правопрорушення серії ГБВ № 135165, винесену 15 червня 2023 року поліцейським Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Куликом Андрієм Дмитровичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, відповідно до квитанції, сплаченої на ІВАN з карткового рахунку 10 липня 2023 року, в Акціонерному товаристві «Ощадбанк», номер оперпації 75.

Копію рішення відповідно до частини 2 статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України, невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судове рішення, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108599, адреса місцезнаходження: місто Харків, вулиця Жон Мироносиць, будинок № 13.

Відповідач: поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції Кулик Андрій Дмитрович, адреса місцезнаходження: Харківська область, Богодухівський район, місто Валки, вулиця Паркова, будинок № 22.

Суддя: Т. М. Трояновська