Справа № 717/47/24
Суддя: Туржанський В. В.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №717/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій просить постановити рішення, яким скасувати постанову №744 за справою про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , як незаконну, а адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з?явився та подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності.

Представник Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з?явився.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення №744 від 28 грудня 2023 року, яка винесена начальником Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень.

В оскаржувані постанові зазначено, що 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 перебував на посаді старости Козирянського старостинського округу Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області та згідно розпорядження Лівинецького сільського голови від 28.01.2021 року №23-03/8/2021 на нього покладено обов?язок ведення військового обліку на території Козирянського старостинського округу. ОСОБА_1 виконував розпорядження начальника Дністровського РТЦК та СП з порушення вимог нормативно-правових актів, а саме п. 32 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», оскільки оповіщення громадян згідно списку доданого до вищевказаного розпорядження начальника Дністровського РТЦК та СП проводилося без вручення під особистий підпис повісток військовозобов`язаних та не було забезпечено контроль за прибуттям військовозобов`язаних до Дністровського РТЦК та СП, чим порушив абз. 11 ст.18 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Зазначено , що правопорушення вчинене під час дії особливого періоду.

Суд вважає, що дії відповідача та дана постанова є протиправними, виходячи з наступного.

Статтею 8 Конституції України задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стало ніби то невиконання ОСОБА_1 , як старостою Козирянського старостинського округу Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області абз. 11 ст.18 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п. 32 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до абз. 11,12 ст. 18 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, оперативно - рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів та забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.32 Постанови КМУ від 30.12.2023 року № 1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» у разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, Служби зовнішньої розвідки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міських рад:

відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання шляхом вручення під їх особистий підпис у картках первинного обліку повісток (додаток 11, для призовників - додаток 18 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352;

у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вимог законодавства;

забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відсутні дані про те, що позивач зобов`язаний виконувати функції виконавчого органу Лівинецької ради Дністровського району Чернівецької області, а також, що виконавчий орган Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області уповноважив позивача на виконання обов`язків, покладених на вказаний вище виконавчий орган.

Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до ч. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідно до п. 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищний голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Враховуючи дані вимоги законодавства, суд вважає, що рішення Лівинецького сільського голови від 28.01.2021 року №23-03/8/2021 про покладання обов`язків про ведення військового обліку на території Козирянського старостинського округу на ОСОБА_1 не є рішенням виконавчого органу Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, яким позивача уповноважено на виконання п.32 Постанови КМУ від 30.12.2023 року № 1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

В матеріалах справи відсутні, а представником відповідача суду не надано доказів, які б підтверджували, що рішення Лівинецького сільського голови від 28.01.2021 року №23-03/8/2021 про покладання обов`язків про ведення військового обліку на території Козирянського старостинського округу на ОСОБА_1 було видано на виконання рішення виконавчого органу Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, яке останній мав право ухвалити відповідно до п.32 Постанови КМУ від 30.12.2023 року № 1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

У протоколі про адміністративне правопорушення №744 від 22 грудня 2023 року не зазначено номер та дату розпорядження начальника Дністровського РТЦК та СП , яке ОСОБА_1 нібито виконав з порушенням вимог законодавства, не зазначено дату вчинення правопорушення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено кому саме із громадян зазначених у списку доданому до розпорядження начальника Дністровського РТЦК та СП не було вручено повістку військовозобов?язаного під особистий підпис, та які саме дії щодо забезпечення контролю за прибуттям військовозобов?язаних до ІНФОРМАЦІЯ_1 не вчинив ОСОБА_3 .

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 210-1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч.1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (ч.2 ст. 251, ст. 255 КУпАП).

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому орган або посадова особа, які розглядають справу не наділені повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що ставляться у провину особі.

З огляду на зазначене вище, при винесені оскаржуваної постанови не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме не встановлено дату вчинення правопорушення, не зазначено при виконання якого саме розпорядження начальника Дністровського РТЦК та СП були допущені порушення.

Крім того, у постанові не зазначено якими саме доказами доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 210-1 КупАП.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем надано не було.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, посадова особа відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не врахувала вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, зокрема дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, за яких було вчинено правопорушення, і чи наявний в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Відповідач та його представник, не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП орган та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Крім того, статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідач та його представник в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надали суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.

Крім того, із матеріалів даної справи не вбачається, що відповідач чи його представники вжили всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги.

Матеріали справи не містять належних доказів що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були порушені його права, в тому числі право на захист, що є, на думку суду підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №744 від 28 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП слід скасувати і направити справу на новий розгляд до Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

На підставі наведеного вище та на підставі ст. 8, 19 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», керуючись ст.9 -11, ч.2 ст.210 -1, 268, 278-280 КУпАП, ст. ст. 77, 241- 246, 255, 268-272, 286 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , до Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який розташований у АДРЕСА_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №744 від 28 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та направити справу на новий розгляд до Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст рішення складено 18 січня 2024 року.

Суддя: Туржанський В.В.