Справа № 818/1715/18
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2024 року

м. Київ

справа № 818/1715/18

адміністративне провадження № К/990/401/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Максима Миколайовича на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора про скасування наказу, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України № 1дк від 23 лютого 2018 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про скасування наказу відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року вищевказане рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про скасування наказу Генеральної прокуратури України № 1дк від 23 лютого 2018 року в частині звільнення заступника прокурора Сумської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за порушення правил внутрішнього службового розпорядку (пункт 7 частина першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру»). В цій частині прийнято нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України № 1дк від 23 лютого 2018 року в частині звільнення заступника прокурора Сумської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за порушення правил внутрішнього службового розпорядку (пункт 7 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру»). В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 серпня 2021 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу Генеральної прокуратури України № 1дк від 23 лютого 2018 року у частині звільнення заступника прокурора Сумської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за неналежне виконання службових обов`язків, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його чесності та непідкупності органів прокуратури, одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 1, 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру»). Справу № 818/1715/18 у цій частині направлено на новий судовий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року залишено без змін.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

30 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку представник позивача подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у цій справі.

Предметом спору у цій справі є правомірність наказ Генерального прокурора України № 1дк від 23 лютого 2018 року про звільнення позивача з посади в органах прокуратури.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Представник позивача посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що підставою касаційного оскарження є невідповідність висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 30 серпня 2021 року у цій справі.

Суд звертає увагу заявника, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Слід зазначити, що Верховним Судом постановою від 30 серпня 2021 року у цій справі вирішено, зокрема, направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій не враховано усіх фактичних обставин справи та не надано оцінку кожному специфічному, доречному та важливому аргументу позивача, що може вплинути на результат вирішення справи, у зв`язку з цим зобов`язав суди попередніх інстанцій надати належну юридичну оцінку аргументам позивача у контексті фактичних обставин справи, та прийняти рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України

Водночас аргументи заявника зводяться до незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій, які, на думку скаржника, не відповідають висновкам Верховного Суду у цій справі та вбачає в цьому підставу касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статі 328 КАС України.

Проте, перевіривши викладені доводи, суд касаційної інстанції відхиляє посилання представника позивача на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки посилання на вказану підставу касаційного оскарження, зазначаючи при цьому рішення Верховного Суду, яке ухвалене у межах цієї справи, не є в розумінні чинного процесуального законодавства підставою касаційного оскарження судових рішень.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладені передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Максима Миколайовича на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про скасування наказу - повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяС.А. Уханенко