Справа № 240/24299/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/24299/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №0600-0219-8/22180 від 17.02.2023 про відмову йому в призначенні дострокової пенсії за віком згідно з частиною 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати йому дострокову пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 06 січня 2023 року.

На думку позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 1, Пенсійний фонд, управління) не правильно визначило дату з якої йому необхідно призначити дострокову пенсію за віком згідно з частиною 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вважає, що має право на призначення такої пенсії, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 06.01.2023, а не з 18.05.2023, як було визначено управлінням, оскільки підставою для призначення вказаної пенсії є довідка Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України №7/40009 від 12.12.2022 про проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій з 12 травня 1987 до червня 1988 року, яка надана позивачем до Пенсійного фонду для врахування.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.10.2023 від представника відповідача 1 до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Вказує, що після долучення позивачем до заяви про призначення пенсії належної якості посвідчення учасника бойових дій, яке підтвердило відповідним його статус, йому з 18.05.2023 призначено пенсію за віком згідно з частиною 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та невмотивованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 13.10.2023 залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач 2) та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву впродовж п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали та позовної заяви з додатками.

15.11.2023 від представника відповідача 2 надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснює, що Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії на підставі ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" прийняте з підстав відсутності можливості ідентифікувати особу, якій належало посвідчення учасника бойових дій подане позивачем при зверненні до Пенсійного фонду, з огляду на його нечитабельність.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне вказати наступне.

07.02.2023, після досягнення 55 річного віку позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV).

До поданої заяви позивачем долучено перелік необхідних документів, в тому числі і посвідчення учасника бойових дій, датоване 1996 роком.

Як стверджує представник відповідача 1, після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянуто подану заяву за принципом екстериторіальності.

За результатами розгляду заяви прийнято рішення №28 від 14.02.2023 про відмову у призначенні пенсії з підстав долучення до поданої заяви посвідчення учасника бойових дій неналежної якості (записи нечитабельні, ідентифікувати особу неможливо).

Про зміст рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області відповідач 1 листом №0600-0219-8/22180 від 12.05.2023 повідомило позивача.

Після отримання позивачем нового посвідчення учасника бойових дій (серія НОМЕР_1 віл 09.05.2023) та повторного звернення до Пенсійного фонду із заявою про призначення дострокової пенсії, право на яку встановлене Законом №1058-IV, таку заяву задоволено, пенсію позивачу призначено з 18.05.2023.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням про відмову у призначенні йому дострокової пенсії за віком, як особі, яка має статус учасника бойових дій з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 06.01.2023, та вважає, що таке підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом регулює Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески (статті 1 Закону № 1058-ІV).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-ІV).

На підставі частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону №1058-ІV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення нацналежної якості посвідчення учасника бойових дій, яке підтвердило відповідним його статус, йому з 18.05.2023 призначено пенсію за віком згідно з частиною 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та невмотивованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначене Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 вказаної статті Закону №2232-XII передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Водночас згідно з статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №335-ХІІ від 22.10.1993 (далі - Закон №335-ХІІ) до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Як свідчать матеріали справи, позивач проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях) з 12 травня 1987 року по червень 1988 року, що підтверджується довідкою Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №7/4009 від 12.12.2022. Зазначена служба підлягала зарахуванню до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці служби, про що значиться у довідці №7/4009 від 12.12.2022.

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на військовій службі в складі діючої армії в період бойових дій з 12 травня 1987 року по червень 1988 року та даний факт слугував підставою для видачі посвідчення учасника бойових дій.

Однак, за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 07.02.2023 відповідачем 2 прийнято рішення про відмову у її задоволенні, з підстав наявності посвідчення учасника бойових дій неналежної якості (нечитабельне, відсутність можливості ідентифікувати особу, якій належить таке посвідчення).

Пенсія позивачу призначена з 18.05.2023 після отримання ним нового посвідчення та повторного звернення до Пенсійного фонду із заявою від 18.05.2023.

Спірні відносини виникли з приводу дати призначення пенсії, на думку позивача, право на призначення дострокової пенсії він набув з 06.01.2023, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

При цьому статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яким зокрема визначено порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років.

Пунктом 2.3 розділу 2 даного Положення передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Таким чином, оскільки позивач перебував на військовій службі у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, зазначена служба підлягала зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а під час застосування положень нормативно-правових актів - Закону України №2262 та Порядку № 393, виходив з того, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для обчислення вислуги є Закон №2262-XII, тоді як пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Отже, призначення пенсійного забезпечення на пільгових умовах необхідно пов`язувати насамперед із встановленням спеціального статусу, якого особа набула в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. В даному випадку - статусу учасника бойових дій, який був наявний у позивача при зверненні до Пенсійного фонду із заявою від 07.02.2023 про призначення пенсійного забезпечення відповідно до ст.115 Закону №1058-IV, за результатами розгляду якої йому було відмовлено у її задоволенні. При цьому, неналежної якості посвідчення учасника бойових дій, на думку суду, не може слугувати підставою для позбавлення позивача пенсійного забезпечення з дня, право на яке він набув, оскільки посвідчення датоване 1996 роком та під час тривалого використання могло втрати належний вигляд. Наявний статус позивача (учасника бойових дій) на момент первинного звернення до відповідача також підтверджувався довідкою Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №7/4009 від 12.12.2022, однак така довідка не врахована відповідачем 2.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся за пенсією не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а тому набув право на її призначення з 06.01.2023, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

З огляду на викладене та оскільки на час звернення до відповідача 1, позивач мав статус учасника бойових дій, а тому він мав право на користування пільгами, встановленими Законом №1058-IV, зокрема щодо призначення дострокової пенсії передбаченої п.4 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV.

Відтак, відповідно статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає за необхідне зазначити, що подані позивачем документи в сукупності не викликають сумнівів щодо наявності у нього статусу учасника бойових дій. Інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії за віком з 06.01.2023 відповідачами не наведено, а тому суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №28 від 14.02.2023, яким відмовлено у призначенні йому пенсії відповідно п.4 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення та соціальний захист, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та встановлені судом обставини справи під час розгляду спірних правоввідносин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії передбаченої частиною 1 статті 115 Закону №1058-IV та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати йому дострокову пенсію за віком передбачену частиною 1 статті 115 Закону №1058-IV, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 06 січня 2023 року.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул.Смілянська, 23 м.Черкаси, 18001, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії передбаченої частиною 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком передбачену частиною 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 06 січня 2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 18 січня 2024 р.