Справа № 759/20657/23
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20657/23

пр. № 2-а/759/16/24

17 січня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. Зміст позовних вимог.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7908362 від 10.10.2023р. ч. 1 ст. 122 КУпАП. .

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.10.2023 р. інспектором 3-ї роти 2-го батальйону УПП ї у місті Києві ДПП НП України Тригуб О.В. винесено стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАТ №7908362, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України. У постанові відповідач стверджує, він начебто, порушено вимоги знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснено в`їзд під знак 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушено вимоги п. 8.4 ПДР. Зазначена постанова винесена протиправно, не відповідає обставинам справи і вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, оскільки в діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вказує, що виконував вимоги усіх знаків, про що детально пояснив інспектору, з яким пройшлися пішки по шляху руху автомобіля позивача і встановили, що він виконав вимоги знаку 4.1 і проїхав прямо до наступного перехрестя. Встановили, що одразу під знаком 3.21 «В`їзд заборонено», який встановлено на острівці безпеки (тротуарі), знаходиться інший знак 4.9 "Об`їзд перешкоди з правого або лівого боку", який фактично суперечить встановленому над ним знаку 3.21 та дозволяє об`їхати перешкоду (острівець, тротуар) і зліва, і справа. Тобто був дозволений рух і зліва від знаку 3.21, і справа від нього. За таких обставин, позивач не міг зрозуміти дію знаку 3.21 у сукупності зі знаком 4.9, що стоїть прямо під ним та йому протирічить.

Відповідач, побачивши ці суперечливі знаки, помилково став стверджувати, що знак 4.9 є "інформаційно-вказівним" і що він не мав виконувати його вимоги (це може бути підтверджено відеозаписом з його нагрудної камери, оскільки я момент цієї частини розмови вже не фіксував на свій телефон, складаючи письмові пояснення). Також відповідач вказав, що знак 4.9 встановлено для громадського транспорту, оскільки немає смуги громадського транспорту, а знак 3.21 «просто немає де більше прикріпити». Однак ОСОБА_1 пояснював, що немає жодних знаків, які б давали зрозуміти, що він має ігнорувати знак 4.9 і що він тільки для окремих категорій учасників руху, таких як громадський транспорт. У дійсності знак 4.9 належить до наказових знаків, а не "інформаційно-вказівних", як стверджував відповідач. Зазначає, що дія знаку 4.1, який він проїхав правильно (прямо), закінчилася перед знаком 4.9, який позначає розгалуження доріг, тобто нове перехрестя. Отже позивач не порушував вимог знаку 4.1, коли вже проїхав його і керувався далі при русі наступним знаком на наступному перехресті, тобто знаком 4.9.

Таким чином, якщо б у спірному місці знаки були розміщені некоректно, мав би бути взагалі відсутній знак 4.9 і замість нього під знаком 3.21 мав би стояти знак 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку", або ж знак 3.21 мав би розміщуватися над конкретною смугою руху з табличкою 7.9, яка відсутня на спірному місці. Просить скасувати вказану постанову.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2023р. вказаний позов залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представником УПП у м. Києві Щур І.В. надано відзив на позовну заяву в якому вказала, що факт вчинення позивачем адміністратвиного правопорушення був досліджений та встановлений інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 10.10.2023 вимог п. 8.4 в ПДР, що виразилось у здійсненні заїзду під знак 3.21 (в`їзд заборонено) та занку 4.1 (рук тільки прямо). Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, наголошує, що під час руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ. Так , згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Просить відмовити у задоволенні позову.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.10.2023р. стосовно позивача працівником поліції було винесено постанову Серії ЕАТ № 7908362 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 10.10.2023р. о 10 год. 52 хв. м. Київ, площа Вокзальна, 1, керував транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього занку 4.1 - рух тільки прямо, та здійснив в`їзд під знак 3.21 - в`їзд заборонено, чим порушив п. 8.4 в ПДР- порушення вимог заборонних знаків.

Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 340, 00 грн.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

У п.8.1, 8.2 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Пункт 8.4 ПДР України передбачає, що дорожні знаки(додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно п. 3.21, розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожній знак 3.21 означає "В`їзд заборонено". Забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами.

Знак 4.1 ПДР знак дозволяє рух лише прямо. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З наданого відео позивача вбачається, що впродовж руху позивача є декілька знаків, що забороняють рух смугою де він був зупинений.

Посилання позивача на те, що йому були не зрозумілі вимоги знаку, не знайшли підтвердження, оскільки при перегляді відео наданого позивачем, є декілька знаків "В`їзд заборонено" ліворуч від полоси руху в якій ОСОБА_1 було зупинено.

Також, з наданого відеозапису поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснював рух по смузі в зоні дії вказаного дорожнього знаку та вказав, що не зрозумів розмітку і знаки.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відеозаписом, позовна заява є необґрунтованою, безпідставною та факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується відеоматеріалом та на думку суду та є доведеним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 122 ,ч. 1 ст.122 251, 265,268, 278,279, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Петренко