Справа № 160/11480/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/11480/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі №160/11480/23 за позовом Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2023 Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» звернулось до суду через підсистему «Електронний суд» з позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110080/2023/100001/1 від 01.02.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформлені (випуску) товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110080/2023/000021 від 01.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110080/2023/100002/1 від 03.02.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформлені (випуску) товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110080/2023/000023 від 03.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110080/2023/100003/1 від 07.02.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформлені (випуску) товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110080/2023/000026 від 07.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110080/2023/100004/1 від 22.02.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформлені (випуску) товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110080/2023/000052 від 22.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110080/2023/100006/1 від 10.03.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформлені (випуску) товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110080/2023/000057 від 10.03.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110080/2023/100007/1 від 10.03.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформлені (випуску) товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110080/2023/000058 від 10.03.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110080/2023/100008/1 від 14.03.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформлені (випуску) товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110080/2023/000061 від 14.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання умов Контракту №50 укладеного з фірмою «CPM Trading SIA» (Латвійська Республіка), позивачу на умовах поставки СРТ було поставлено товар: шахтну підтримку TH21L=12,00м у кількості 200,082 тон та TH29L=12,00м 68,904 тон. З метою митного оформлення товару декларантом позивача до відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці були подані електронні митні декларації №23UA41U0 від 30.01.2023, №23UA15U0 від 02.02.2023, №23UA32U2 від 03.02.2023, №23UA83U6 від 21.02.2023, №23UA05U8 від 09.03.2023, №23UA06U7 від 09.03.2023, №23UA84U5 від 13.03.2023 та №23UA23U6 від 15.03.2023 із визначенням митної вартості товару за ціною контракту та з долученням документів на підтвердження заявленої митної вартості відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ. Однак, відповідачем було відмовлено у прийнятті митних декларацій №23UA41U0 від 30.01.2023, №23UA15U0 від 02.02.2023, №23UA32U2 від 03.02.2023, №23UA83U6 від 21.02.2023, №23UA05U8 від 09.03.2023, №23UA06U7 від 09.03.2023, №23UA84U5 від 13.03.2023 та оформлено оскаржувані картки відмови у зв`язку із винесенням оспорюваних рішень про коригування митної вартості товарів, за якими відповідачем скоригована митна вартість товару за другорядним методом - резервним. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно визначено іншу митну вартість імпортованого товару, оскільки до митного оформлення були надано всі документи, які підтверджують складову декларованої митної вартості, надані документи відповідають встановленим законодавством вимогам та не містять жодних неточностей та розбіжностей, або наявних ознак підробки. Звертає увагу, що за митною декларацією №23UA23U6 від 15.03.2023 митна вартість, визначена декларантом позивача за ціною контракту була прийнята митним органом без зауважень. За наведених обставин, позивач вважає оскаржувані рішення та картки відмови такими, що прийняті всупереч вимогам чинного законодавства України, а отже є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції допущено неправильне тлумачення норми матеріального права, передбаченої ч.3 ст.53 МКУ, та не застосовано норми матеріального права, передбачені пунктами 5-7 частини 10 ст.58 МКУ, які підлягають застосуванню. Крім того, відповідач звертає увагу на незастосування судом першої інстанції положення ст.64 МКУ, яка підлягає застосуванню, оскільки коригування митної вартості здійснювалось за резервним методом та надано невірного тлумачення вимогам, встановленим пунктами 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснено із застосуванням режиму відеоконференції.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача подав суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.01.2023 між Акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» та фірмою «CPM Trading SIA» (Латвійська Республіка) укладено контракт № 50 за умовами якого фірма «CPM Trading SIA» зобов`язалась поставити товар в порядку та на умовах, передбачених даним контрактом (п. 1.1.). Загальна кількість товару, одиниці вимірювання, номенклатура, якісні характеристики товару визначаються сторонами в додатках до цього контракту (поставочних специфікаціях), які є його невід`ємною частиною (п. 2.1.). Постачання товару за цим контрактом здійснюється на умовах, зазначених у додатках (поставочних специфікаціях) до цього контракту (п. 3.1.). Ціна товару встановлюється в євро, розуміється на умовах, зазначених у додатках (поставочних специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною. Ціна включає в себе вартість упаковки, маркування і транспортні витрати (п. 4.1., 4.2.).

Валюта платежу за товар, що поставляється за контрактом євро. Оплата товару, що постачається за цим контрактом, виконується шляхом банківського переказу на валютний рахунок продавця у порядку та строки, передбачені відповідними додатками (поставочними специфікаціями) до цього контракту (п. 5.1., 5.2.).

До контракту № 50 від 13.01.2023 укладено поставочну специфікацію № 1. За умовами даної специфікації фірма «CPM Trading SIA» зобов`язалась поставити товар, а позивач прийняти та оплатити наступний товар: шахтну підтримку ТН21/L=12,00 м у кількості 941,9 тон та шахтну підтримку ТН29/L=12,00 м у кількості 267,67 тон. Вартість товару - 1363,61 євро за тону.

Пунктом 2 даної специфікації визначено, що товар поставляється на умовах СРТ станція Роковата (Україна), Інкотермс-2010, залізничним транспортом. Пунктом 5 сторони погодили порядок оплати товару, який передбачає 100% передплату (поетапно, за партію).

Відповідно до проформи-інвойсу № 16.01.2023, передплата за партію товару (шахтну підтримку ТН21/L=12,00м у кількості 200 тон та шахтну підтримку ТН29/L=12,00м у кількості 69 тон) складала 366 811,09 євро.

За платіжною інструкцією № 668 від 17.01.2023 позивачем здійснено передплату у розмірі 366 811,09 євро.

В межах здійсненої передплати фірма «CPM Trading SIA» здійснила відвантаження наступних партій товару:

1. 20.01.2023 залізничним транспортом відвантажено 67,782 тон шахтної підтримки ТН21/L=12,00м на суму 92 428,21 євро;

2. 24.01.2023 залізничним транспортом відвантажено 67,782 тон шахтної підтримки ТН21/L=12,00м на суму 92 428,21 євро;

3. 27.01.2023 залізничним транспортом відвантажено 45,188 тон шахтної підтримки ТН21/L=12,00м на суму 61 618,81 євро та 22,968 тон шахтної підтримки ТН29/L=12,00м на суму 31 319,39 євро;

4. 06.02.2023 залізничним транспортом відвантажено 19,330 тон шахтної підтримки ТН21/L=12,00м на суму 26 358,58 євро та 45,936 тон шахтної підтримки ТН29/L=12,00м на суму 62 638,79 євро.

У подальшому 30.01.2023 за проформою-інвойсом № 30/01/2023 на передплату за партію товару (шахтну підтримку ТН21/L=12,00 м у кількості 204 тони та шахтну підтримку ТН29/L=12,00м у кількості 66 тон) на суму 370 901,92 євро.

За платіжною інструкцією № 1205 від 17.02.2023 позивачем здійснено передплату у розмірі 370 901,92 євро.

В межах здійсненої позивачем передплати фірма «CPM Trading SIA» здійснила відвантаження наступних партій товару:

1. 27.02.2023 залізничним транспортом відвантажено 45,188 тон шахтної підтримки ТН21/L=12,00м на суму 61 618,81 євро та 22,968 тон шахтної підтримки ТН29/L=12,00м на суму 31 319,39 євро;

2. 02.03.2023 залізничним транспортом відвантажено 67,782 тон шахтної підтримки ТН21/L=12,00м на суму 92 428,21 євро;

3. 02.03.2023 залізничним транспортом відвантажено 67,782 тон шахтної підтримки ТН21/L=12,00м на суму 92 428,21 євро;

4. 06.03.2023 залізничним транспортом відвантажено 22,594 тон шахтної підтримки ТН21/L=12,00м на суму 30 809,40 євро та 46,632 тон шахтної підтримки ТН29/L=12,00м на суму 63 587,86 євро.

У зв`язку з поставкою товару на суму більше ніж здійснена передплата, 20.03.2023 позивачем здійснена доплата у розмірі 1270,87 євро за платіжною інструкцією № 4521.

З метою митного оформлення товару позивачем до відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці подано електронні митні декларації №23UA41U0 від 30.01.2023, № 23UA15U0 від 02.02.2023, № 23UA32U2 від 03.02.2023, № 23UA83U6 від 21.02.2023, № 23UA05U8 від 09.03.2023, № 23UA06U7 від 09.03.2023, № 23UA84U5 від 13.03.2023 та № 23UA23U6 від 15.03.2023.

Митна вартість товару підприємством визначена, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митних декларацій, а саме: 1) пакувальні листи №003003 від 20.01.2023; №003007 від 24.01.2023; №003029 від 27.01.2023; №003039 від 06.02.2023; №003086 від 02.03.2023; №003085 від 02.03.2023; №003084 від 01.03.2023; 2) рахунок-фактура (інвойс) №СРМ003003 від 20.01.2023; №СРМ003007 від 24.01.2023; №СРМ003029 від 27.01.2023; №СРМ003039 від 06.02.2023; №CPM003086 від 02.03.2023; №СРМ003085 від 02.03.2023; №СРМ003084 від 27.02.2023; 3) накладні УМВС №03240 від 20.01.2023; №04000 від 24.01.2023; №04647 від 27.01.2023; №06154 від 06.02.2023; №10716 від 02.03.2023; №10709 від 02.03.2023; №10585 від 01.03.2023; 4) сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR.1 PL/MF/AS 0270532 від 22.01.2023; №PL/MF/AS 0270536 від 27.01.2023; №PL/MF/AS 0270543 від 29.01.2023; №PL/MF/AS 0270559 від 08.02.2023; №PL/MF/AS 0270643 від 04.03.2023; №PL/MF/AS 0270642 від 04.03.2023; №PL/MF/AS 0270641 від 03.03.2023; 5) банківські платіжні документи, що стосуються товару №668 від 17.01.2023; №1205 від 17.02.2023; 6) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №50 від 13.01.2023; 7) доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №1 від 13.01.2023; 8) договори про надання митного брокера товару; 9) інші некласифіковані документи: тех.опис товару 51-м-153-15 від 27.01.2023 та фото товару; 10) копії декларацій країни відправлення №23PL303030E0000849 від 22.01.2023; №23PL303030E0001024 від 27.01.2023; №23PL303030E0001115 від 29.01.2023; №23PL303030E0001511 від 08.02.2023; №23PL303030E0002955 від 04.03.2023; №23PL303030E0002947 від 04.03.2023; №23PL303030E0002920 від 03.03.2023.

За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 МКУ, відповідачем виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей:

1) В платіжному банківському документі №668 від 17.01.2023 відсутнє посилання на специфікацію №1 від 13.01.2023 до контракту №50 від 13.01.2023, наявне посилання на проформу-інвойс №16/01/2023 від 16.01.2023, яка разом з МД від 30.01.2023 №23UA41U0 не була надана до митного оформлення;

2) Пунктом 5 специфікації № 1 від 13.01.2023 до угоди №50 від 13.01.2023 визначений порядок оплати товару: 100 % передплата (поетапно, за партію). Надане декларантом платіжне доручення №668 від 17.01.2023 свідчіть про платіж у сумі 366 811.09 Євро отримувачу SIA СРМ Trading за рахунком проформою №16/01/2023 від 16.01.2023. Проте, вартість партій, що декларуються, згідно з комерційними рахунками №СРМ003003 від 20.01.2023 (92428,21 Євро); №СРМ003007 від 24.01.2023(92428,21 Євро); №СРМ003029 від 27.01.2023 (92938,20 Євро); №СРМ003039 від 06.02.2023(88997,37 Євро); на загальну суму 366 791,99 Євро не співвідноситься з грошовим обсягом передплати, при цьому розмір передплати перебільшує заявлену митну вартість товарів. Надане декларантом платіжне доручення №1205 від 17.02.2023 свідчіть про платіж у сумі 370 901.92 Євро отримувачу SIA СРМ Trading за рахунком проформою №16/01/2023 від 16.01.2023. Проте, вартість партій, що декларуються, згідно з комерційними рахунками №СРМ003086 від 02.03.2023(92428,21 Євро); №СРМ003085 від 02.03.2023(92428,21 Євро); №СРМ003084 від 27.02.2023; (92938,20 Євро); на загальну суму 277 794.62 Євро не співвідноситься з грошовим обсягом передплати, при цьому розмір передплати перебільшує заявлену митну вартість товарів;

3) У всіх наданих комерційних рахунках не вказана дата специфікації №1 до контракту №50 від 13.01.2023.

4) У всіх копіях МД країни відправлення №23PL303030E0000849 від 22.01.2023; №23PL303030E0001024 від 27.01.2023; №23PL303030E0001115 від 29.01.2023; №23PL303030E0001511 від 08.02.2023; №23PL303030E0002955 від 04.03.2023; №23PL303030E0002947 від 04.03.2023; №23PL303030E0002920 від 03.03.2023 відсутні реквізити інвойсу та зовнішньоекономічного договору, які надані до митного оформлення.

5) Пунктом .2.2 угоди № 50 від 13.01.2023 визначено, що якісні характеристики товару підтверджуються сертифікатами якості виробника. У 31 графі митних декларацій вказано партії товару 49783К, 49770К, 45600К, 43919К; 53424К; 53425К; 53426К; 53805К; 53803К; 53807К; 53801К; 53799К; які не вказані в жодному з наданих до митного оформлення документах.

6) Пунктом 6.5 контракту №50 від 13.01.2023 передбачено надання Покупцю сертифікату якості та витягу з каталогу виробника, які до митного оформлення не надано. У той час, у накладній №03240 від 20.01.2023 наявна інформація щодо сертифікату inspection certificate 3.1. Надані сертифікати INSPECTION CERTIFICATE 3.1 не містять інформації та реквізитів угоди, що не дозволяє ідентифікувати їх з партією товару.

7) Декларантом віднесено товар до металоконструкцій проте інформація щодо матеріалу виготовлення товару в МД від 30.01.2023 №23UA41U0; від 02.02.2023 №23UA15U0 відсутня.

8) загальний обсяг партій, що декларується - 472706 кг, не співпадає з обсягом товару 268 986кг у наданих сертифікатах INSPECTION CERTIFICATE 3.1 від 18.01.2023(22594кг) + (22594кг); INSPECTION CERTIFICATE 3.1 від 23.01.2023 (22594кг); INSPECTION CERTIFICATE 3.1 від 26.01.2023 (19330кг) + (22968кг); INSPECTION CERTIFICATE 3.1 від 31.01.2023 (22968кг); INSPECTION CERTIFICATE 3.1 від 23.02.2023 (22594кг) + (22594кг); INSPECTION CERTIFICATE 3.1 від 24.02.2023(22594кг) + (22594кг); INSPECTION CERTIFICATE 3.1 від 27.02.2023(22594кг) + (22968кг.).

9) У пакувальних листах не вказано номеру контракту, що суперечить п.6.2 контракту №50 від 13.01.2023 та унеможливлює ідентифікацію.

10) Відповідно Специфікації №1 від 13.01.2023 до угоди № 50 від 13.01.2023 поставка товару здійснюється на умовах СРТ станція РОКУВАТА (Україна) Инкотермс 2010. Відповідно до умов договору ( п .2 Специфікації 1 ) перехід права власності на товар, ризик втрати, чи пошкодження на кордоні з Україною - до прибуття вантажу у місце призначення. Декларантом у всіх ІІ4Д в гр..2 відправником товару зазначено компанію SIA СРМ Trading (Латвія), а в МД від 30.01.2023 №23UA41U0; від 02.02.2023 №23UA15U0; зазначено, в гр..15 декларацій країною відправлення вантажу є Латвія. Проте, згідно з даними наданих декларацій країни відправлення та накладних УМВС №03240 від 20.01.2023; №04000 від 24.01.2023; №04647 від 27.01.2023; №06154 від 06.02.2023; №10716 від 02.03.2023; №10709 від 02.03.2023; №10585 від 01.03.2023; - фактична країна відправлення вантажу є Польща.

11) у накладних УМВС наявна інформація щодо Протоколів перевантаження, але, відповідно п.4.2 контракту №50 від 13.01.2023, ціна товару включає в себе вартість упаковки, маркування і транспортні витрати. Зазначене свідчить про можливе не включення до заявленої митної вартості товару складових митної вартості, передбачених п.10 статті 58 МКУ.

З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до п.3 ст. 54 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів додатково надати такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

6) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

На повідомлення митного органу позивачем листом від 30.01.2023, 31.01.2023 та 06.02.2023 позивачем додатково надано сертифікати «INSPECTION CERTIFICATE 3.1» від 18.01.2023; каталог товару; проформу-інвойс №16/01/2023 від 16.01.2023; лист № 53-22/89 від 31.01.2023; AVIZO NR:02/23/000112 від 26.01.2023; AVIZO NR:02/23/000080 від 23.01.2023; AVІZO NR:02/23/000081 від 23.01.2023; листи №53-22/98 від 06.02.2023, №61-м/53- 15 від 06.02.2023, лист SIА СРМ Trading №02/2023-06/02 від 06.02.2023.

На підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів, митним органом застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-б - метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваного товару, раніше ввезеного, відповідно до положень статті 60 МКУ.

Митну вартість скориговано за інформацією попередніх оформлень ідентичних товарів здійсненних за основним методом визначення митної вартості за прямим зовнішньоекономічним договором - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операцій), однакових за всіма ознаками з оцінюваними товарами в тому числі, з урахуванням виробника товару, країни виробництва, фізичних характеристик товару за ЕМД від 31.08.2022 №UА110070/2022/006176 - 1,8280 євро/кг.

У зв`язку із коригуванням митної вартості товару за МД № UА110070/2022/006176 митним органом оформлені оскаржувані Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин прийняття рішень про коригування митної вартості №UA110080/2023/100001/1 від 01.02.2023, №UA110080/2023/100002/1 від 03.02.2023, №UA110080/2023/100003/1 від 07.02.2023, №UA110080/2023/100004/1 від 22.02.2023, №UA110080/2023/100006/1 від 10.03.2023, №UA110080/2023/100007/1 від 10.03.2023 та №UA110080/2023/100008/1 від 14.03.2023.

Позивач з урахуванням рішень про коригування митної вартості товарів UA110080/2023/100001/1 від 01.02.2023; №UA110080/2023/100002/1 від 03.02.2023; UA110080/2023/100003/1 від 07.02.2023; №UA10080/2023/100004/1 від 22.02.2023; №UA110080/2023/100006/1 від 10.03.2023; №UA110080/2023/100007/1 від 10.03.2023; №UA110080/2023/100008/1 від 14.03.2023 оформив Товар за митними деклараціями від 01.02.2023 №23UA06U5; від 03.02.2023 №23UA31U3; від 07.02.2023 №23UA99UЗ; від 22.02.2023 №23UA08U2; від 10.03.2023 №23UA38U9; від 10.03.2023 №23UA40U0; від 14.03.2023 №23UA02U8 під гарантійні зобов`язання (відповідно) (загальна сума різниці митних платежів 1 721 722,81 грн.).

Не погодившись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та картками відмови у митному оформленні товару, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Приписами частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Зауваження митного органу про невідповідність вартості партії, що декларується, оплаченим за товар сумам за платіжними дорученнями були відхилені судом першої інстанції, оскільки оплата за платіжними інструкціями № 668 та 1205 здійснювалась єдиним платежем за декілька партій товарів, а тому задекларована сума товарів за митними деклараціями є меншою за суму визначену даними платіжними інструкціями.

Відхилені й зауваження відповідача стосовно здійснення додаткових операцій навантаження та вивантаження товару, що може свідчити про можливе не включення до заявленої митної вартості товару даних складових та не підтвердження врахування в ціну задекларованого товару транспортування від станції ОСОБА_1 (Польща) до станції Роковата (Україна), оскільки відсутність документів що підтверджують вартість перевезення товару не є обставиною, що свідчить про неможливість визначення вартості товару за ціною договору або про те, що надані для митного оформлення документи мають розбіжності або неточності.

Щодо доводів митного органу про відсутність інформації та реквізитів контракту у сертифікатах якості (INSPECTION CERTIFICATE), суд першої інстанції вірно наголосив, що сертифікати якості є лише додатковим документом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, який митний орган може витребувати або звернути увагу на нього за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічного висновку суд першої інстанції дійшов щодо зауважень відповідача про відсутність у деяких пакувальних листах, проформах-інвойсах реквізитів специфікації № 1 до контракту № 50 від 13.01.2023 оскільки відповідачем не вказано яким чином незазначення у сертифікаті якості, пакувальних листах та проформах-інвойсах реквізитів контракту та специфікації до нього мало вплив на числові показники заявленої митної вартості товарів.

Також суд першої інстанції вірно відхилив доводи відповідача з приводу зауважень митного органу в частині розбіжностей у зазначенні країни відправлення у митній декларації та накладних.

З матеріалів справи вбачається, що поставка товару відбувалась за умовами СРТ, станція Роковата (Інкотермс-2010) залізничним транспортом.

Відповідно до міжнародних правил тлумачення комерційних термінів (Інкотермс) за терміном СРТ продавець зобов`язаний укласти договір перевезення та понести витрати по доставці товару до узгодженого місця призначення.

Термін «фрахт/перевезення оплачено до» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Термін CPT зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Цей термін може застосовуватися незалежно від виду транспорту, включаючи мультимодальні (змішані) перевезення.

Умови такої поставки закріплені контрактом та поставочною специфікацією до нього. Пунктом 4.2. контракту сторони визначили, що ціна на товар включає в себе вартість упаковки, маркування і транспортні витрати.

Відповідно до долучених до митних декларацій сертифікатів з перевезення/перевірки, перевезення товару здійснювалось на основі укладених договорів між СРМ Trading SIA (Латвійська Республіка) та фірмою Liberty Ostrava a.s. (Чеська Республіка) до станції Славков (Польща).

Зі станції ОСОБА_1 (Польща) до станції Роковата (Україна) перевезення здійснювалось на підставі договорів між СРМ Trading SIA та компаніями української залізниці ТОВ «Південь-Транс» та ТОВ «ЄС-Мультимодан», згідно дорожніх відомостей.

Таким чином, розбіжності в документальному зазначенні пункту відправлення не є такими, що можуть вплинути на числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо його ціни оскільки по-перше поставка товару до Славкова та зі Славкова (Польща) до ст. Роковата (Україна) підтверджується наданими для митного оформлення та в ході консультацій дорожніми накладними, специфікаціями транспортних послуг AVIZO, по-друге витрати щодо вартості транспортування за умовами даної поставки несе продавець.

Зауваження митного органу з приводу ненадання проформи-інвойсу №16/01/2023 від 16.01.2023 разом з МД від 30.01.2023 №23UA41U0 є необґрунтованим, оскільки спростовується самим же відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Щодо відсутності посилання на специфікацію №1 від 13.01.2023 до контракту №50 від 13.01.2023,різниці між сумою коштів сплачених позивачем за платіжними дорученнями №668 від 17.01.2023 і №1205 від 17.02.2023 та загальною вартістю товарів, поставлених після здійснення передплат а також відсутності у наданих комерційних рахунках дати специфікації №1 до контракту №50 від 13.01.2023 суд зазначає, що поставочна специфікація №1 є додатком №1 до контракту №50, який датований однією датою із контрактом 13.01.2023. Тобто, поставочна специфікація №1 є невід`ємною частиною контракту №50 та не може розглядатися як окремий правочин (договір/контракт), за яким здійснюється поставка відповідного товару. Поєднання змістів контракту №50 від 13.01.2023, проформи-інвойсів №16/01/2023 від 16.01.2023, №30/01/2023 від 30.01.2023 та платіжних інструкцій №668 від 17.01.2023, №1205 від 17.02.2023 в повній мірі дозволяють визначити їх прямий зв`язок із товаром, митне оформлення якого здійснював позивач.

Хибними є висновки митного органу з приводу того, що загальний обсяг партій, що декларується - 472706 кг, не співпадає з обсягом товару 268986кг у наданих сертифікатах INSPECTION CERTIFICATE 3.1, оскільки зі змісту специфікації №1 до контракту №50 від 13.01.2023 вбачається, що кількісне вираження товару що імпортується позивачем визначено у ваговому виразі (тони).

З матеріалів справи встановлено, що вартість товару у проформах-інвойсах №16/01/2023 від 16.01.2023 та №30/01/2023 від 30.01.2023 визначена постачальником за контрактом виходячи з орієнтовної ваги відповідної партії товару.

Остаточна вага партії товару визначається при його відправці за теоретичним методом, про що свідчать сертифікати перевірки « 3.1» заводу-виробника (INSPECTION CERTIFICATE 3.1.).

З огляду на викладене, орієнтовна вага партії товару, визначена постачальником за контрактом у проформах-інвойсах №16/01/2023 від 16.01.2023 та №30/01/2023 від 30.01.2023 дійсно не відповідає фактичній вазі поставленої партії товару. У зв`язку із цим і загальна вартість партії товару, визначена постачальником за контрактом у проформах-інвойсах №16/01/2023 від 16.01.2023 та №30/01/2023 від 30.01.2023, не відповідає загальній вартості фактично поставленої партії товару.

При цьому, дослідивши сертифікати перевірки « 3.1», доданих позивачем до митних декларацій, судом встановлено, що числові показники ваги партій товару, вказані у наданих сертифікатів, цілком відповідають загальному обсягу партій товарів по зазначеним МД. Розмежування сертифікатів датованих однією датою можливо за номерами повідомлень про доставку та номерів вантажних автомобілів (графи А10 сертифікатів).

Зауваження митного органу про те, що надані сертифікати перевірки « 3.1» не містять інформації та реквізитів угоди, що не дозволяє ідентифікувати їх з партією товару є помилковими, оскільки у позивача відсутній прямий контракт із заводом-виробником на поставку відповідного товару. Безпосереднім покупцем відповідних партій товару у заводу-виробника виступала компанія CPM Trading SIA, про що і зазначено сертифікатах перевірки « 3.1» заводу - виробника. У зв`язку із цим сертифікати і не мають містити дані про позивача.

Крім того, із перекладу вказаних сертифікатів вбачається, що їх форма не передбачає графу із даними про угоду (контракт) із замовником відповідного товару.

Не відповідають дійсності твердження відповідача, що в МД від 30.01.2023 №23UА4U0 та від 02.02.2023 №23UA15U0 відсутня інформація щодо матеріалу виготовлення товару, оскільки з матеріалів справи вбачається, що усі МД, які надавались позивачем для митного оформлення товарів по специфікації №1 до контракту №50 від 13.01.2023, в графах зазначено, що товар представляє собою стальний профіль. Крім того, до МД позивачем додавались технічний опис товару заводу-виробника, який містить інформацію про матеріал, з якого виготовлено товар.

Отже, як свідчать встановлені обставини справи, судом першої інстанції надано оцінку доводам митного органу.

Судом встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України.

Відтак, не знайшли свого підтвердження доводи скаржника про те, що документи, які подані відповідачем, містять розбіжності стосовно умов постачання товару, які б в свою чергу викликали обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення складових митної вартості товару та їх числових значень.

Апеляційний суд зазначає, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

В свою чергу, зі змісту матеріалів справи вбачається, що наданих позивачем документів було достатньо для визначення митної вартості товарів і цей перелік відповідає правилам ч. 1 ст. 53 МК України.

Натомість, доводи скаржника про необхідність застосування резервного методу для визначення митної вартості товару, свого підтвердження не знайшли.

Щодо не обґрунтування судом першої інстанції жодними доводами скасування Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, як окремих рішень індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Як зазначено у пунктів 8.1, 8.2 Розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого 30 травня 2012 року наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувані Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів були прийняті відповідачем з причин прийняття рішень про коригування митної вартості №UA110080/2023/100001/1 від 01.02.2023, №UA110080/2023/100002/1 від 03.02.2023, №UA110080/2023/100003/1 від 07.02.2023, №UA110080/2023/100004/1 від 22.02.2023, №UA110080/2023/100006/1 від 10.03.2023, №UA110080/2023/100007/1 від 10.03.2023 та №UA110080/2023/100008/1 від 14.03.2023

Оскільки судом першої інстанції були скасовані вищевказані рішення про коригування митної вартості через їх протиправність, то картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення також підлягають скасуванню.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 77 КАС України відхиляє доводи відповідача, на підтвердження доводів скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тій обставині, що відповідно до частин 7 - 9 статті 55 МКУ позивач на підставі рішень про коригування митної вартості товарів про коригування митної вартості товарів оформив Товар за митними деклараціями від 01.02.2023 №23UA06U5; від 03.02.2023 №23UA31U3; від 07.02.2023 №23UA99U3; від 22.02.2023 №23UA08U2; від 10.03.2023 №23UA38U9; від 10.03.2023 №23UA40U0; від 14.03.2023 №23UA02U8 під гарантійні зобов`язання (відповідно) (загальна сума різниці митних платежів 1 721 722,81 грн.), що є підставою для надання додаткових документів протягом 80 днів та залишено поза увагою те, що позивач не звертався до відповідача в порядку ст.55 МКУ.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, містять аналогічні доводи відзиву на позов та носять характер припущень.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/11480/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення сладено 18 січня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак