Справа № 512/889/23
Суддя: БРЮХОВЕЦЬКИЙ О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/512/2/24
"19" січня 2024 р. смт Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Тімановського А.Г.,

представника відповідача (в режимі відеоконференції) Ковальчук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Савранського районного суду Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АА № 00012925 від 26.07.2023.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 14.07.2023 він керував транспортним засобом DAF XF 105.460 державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 отримано лист про те, що 27.07.2023 стосовно нього, посадового особо Державної служби України з безпеки на транспорті, а саме: заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень, ОСОБА_2 , було винесено постанову серія АА №00012925 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Позивач вказує, що підставою для накладення адміністративного штрафу було порушення у сфері безпеки на наземному транспорті, яке ніби то мало місце 14.07.2023 та оформлене постановою серія АА №00012925 від 26.07.2023. Відповідно до вказаної постанови позивачем, як відповідальною особою, було допущено рух транспортного засобу DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: загальної довжини транспортного засобу на 22.517 % (4.222 метрів), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75 м., загальної ширини транспортного засобу на 27.654 % (0,719 метрів), при дозволеній максимальній фактичній ширині 2,6 м., загальної висоти транспортного засобу на 6,85% (0,274 м.) при дозволеній максимальній фактичній висоті 4 м., та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

ОСОБА_1 вказує, що 14.07.2023 керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 позивач перевозив (переміщав) сільськогосподарську техніку на причепі. Однак, вище вказану постанову вважає незаконною, оскільки 31.05.2022 Верховною Радою України підтримано законопроект від 05.10.2021 №6070-1, що надає можливість пересування великогабаритної техніки дорогами за межами сіл, селищ, міст без дозволу Національної поліції. Згідно пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2296-ІХ від 31.05.2022 рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання.

Так, за захистом своїх прав позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Брюховецького О.Ю. та передано йому дану справу.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 30.10.2023 адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення його недоліків.

08.01.2024 позивач усунув недоліки позовної заяви, а саме сплатив судовий збір в розмірі 536,80грн та надав клопотання про поновлення попущеного строку звернення до суду (а.с.17-21).

В обґрунтування вказаного вище клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач вказав, що строк звернення до суду був ним пропущений з тих підстав, що він перебував у відрядженні, майже три місяці.

Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 10.01.2024 відкрито провадження у справі, встановлено доведеність поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду та призначено судове засідання на 19.01.2024.

15.01.2024 представник відповідача по справі Ковальчук В.М. подала клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.29).

Крім того, 16.01.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача Ковальчук В.М. про залишення позову без розгляду. Представник відповідача стверджує, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Крім того, відповідно до статті 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єкті владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) (а.с.41-43). Враховуючи особливості розгляду даної категорії справ законодавцем встановлено скорочений строк для звернення до суду. Проте позивач не вказує дати отримання ним постанови, а на підтвердження пропуску строку на звернення до суду зазначає про тривале відрядження. Однак, оскаржувана постанова була отримана позивачем 02.08.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень 154 (а.с.55). Таким чином, представник відповідача стверджує, що початок перебігу звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення. Тому, на думку відповідача та представника відповідача наявні всі підстави для залишення позову без розгляду.

18.01.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, де представник відповідача вказує на залишення позову без розгляду в зв`язку з відсутністю доказів що підтверджують поважність причин пропуску звернення до суду.

Щодо законодавчо встановлених вимог здійснення автоматичної фіксації перевезень вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень представник відповідача вказує, що органи автомобільного транспорту та електротранспорту розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, пов`язані з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Разом з тим, відповідно до пункту 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зовнішніх габаритів: ширина 2,6м:

(сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху) 3,75м;

висота від поверхні дороги 4м;

транспортних засобі спеціалізованого призначення (контейнерів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35м;

довжина автомобіля 12м;

автопоїзда -22м;

автомобіля (тягача) з напівпричепом 18.75м;

маршрутного транспортного засобу 18,75м;

виступ вантажу за задій габарит транспортного засобу 2м.

Крім зазначеного, представник відповідача вказує, що згаданою нормою допускається перевищення вагових параметрів на 2 відсотки (величини похибки) без оформлення дозволу та внесення плати за проїзд. Так, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, яких дає право на рух автомобільними дорогами України, що виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`ять відсотків. За порушення вищевказаних правопорушень статтею 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174.

Щодо доводів позивача стосовно скасування відповідальності за перевезення с/г техніки з перевищенням габаритів, представник відповідача наголошує на наступному. Позивач у своєму позові зазначає, що згідно з пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» - рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Таким чином, позивач стверджує про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності, оскільки він на причепі перевозив (переміщав) сільськогосподарську техніку. Представник відповідача категорично з позивачем не згоден з наступних підстав. Вище вказана позивачем норма закону дозволяє рух сільськогосподарської техніки без обмеження за габаритами таких транспортних засобів за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст. В спірному випадку транспортний засіб позивача здійснював рух автомобільною дорогою Т-16-27, км-72+890, яка відповідно до переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2023 №1318 є дорогою загального користування державного значення. Таким чином позивачем не дотримана умова руху дорогою сіл, селищ, міст. Крім того, з аналізу даної норми слід дійти висновку, що в даному випадку вказаний закон поширює свою дію, якщо сільськогосподарська техніка здійснює рух та/або переміщення власним ходом. При цьому, за наявності супроводу автомобіля прикриття суб`єкта господарювання, як то передбачено законом, із відповідно встановленими маячками оранжевого кольору на автомобілі прикритті та сільськогосподарській техніці. Тобто, у випадку позивача норма не поширює свою дію, оскільки с/г техніка не здійснювала рух самостійно, а знаходилась розміщеною на причепі. Додатково представник відповідача зазначає, що с/г техніка не супроводжувалася автомобілем прикриття, що випливає, зокрема і зі змісту позовної заяви, адже позивач зазначає, що він самостійно здійснив перевезення сільськогосподарської техніки, також позивач не надає доказів наявності супроводу. Відповідно до відомостей оскаржуваної постанови, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальна довжина транспортного засобу на 22.517% (4.222м), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75м, загальна ширина транспортного засобу на 27.654% (0.719м), при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6м, загальна висота транспортного засобу на 6.85% (0.274м), при дозволеній максимальній фактичній висоті 4м, що підтверджуються даними фотофіксації (а.с.83-85). В оскаржуваній постанові зазначено зафіксовані параметри ТЗ: загальна довжина 22.972м, загальна ширина - 3.319м, загальна висота 4.274м. Таким чином, на думку представника відповідача, оскаржувана постанова відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними вулицями або залізничними переїздами) та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В судове засідання 19.01.2024 позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.90). Однак, в позовній заяві позивач зазначив про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без його участі. Правом на надання відповіді на відзив не скориставсь.

19.01.2024 представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Ковальчук В.М. (в режимі відеоконференції) просила суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, за приписами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 27.07.2023 стосовно ОСОБА_1 , посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, а саме заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень, ОСОБА_2 , було винесено постанову серія АА №00012925 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн (а.с.8).

У вказаній постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 о 17 годині 31 хвилин 14.07.2023, за адресою Т-16-27, км 72+890, Одеська область, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної довжини транспортного засобу на 22.517% (4.222м), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75м, загальної ширини транспортного засобу на 27.654% (0.719м), при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6м., загальної висоти транспортного засобу на 6.85% (0.274м) при дозволеній максимальній висоті 4м.

За вказане правопорушення позивача ОСОБА_1 оскаржуваною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. (а.с.8).

Із зазначеної постанови вбачається, що технічним засобом WІM80, WAGA-WIM40, CRUA-08-VVE UA.TR.113-0748/08F-22; 0747/08F-22 строк дії якого до 01.11.2023, здійснено автоматичну фіксацію транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення. Так, урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу становлять загальна довжина 22.972м, загальна ширина 3.319м, загальна висота 4.274м., загальна маса 43950кг (а.с.8).

Представником відповідача до матеріалів справи додано фототаблиці з автоматичного фіксування адміністративного правопорушення (а.с.83-85).

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Державної служби України з безпеки на транспорті, 02.08.2023 ОСОБА_1 була отримана оскаржувана постанова (а.с.85 на звороті).

Позивач в адміністративному позові зазначає, що постанова є незаконною, оскільки 31.05.2022 Верховною Радою України підтримано законопроект від 05.10.2021 №6070-1, що надає можливість пересування великогабаритної техніки дорогами за межами сіл, селищ, міст без дозволу Національної поліції. Згідно пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2296-ІХ від 31.05.2022 рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання.

Правомірність та обґрунтованість даної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Так, частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За порушення Правил дорожнього руху України настає відповідальність, визначена законом.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами , тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279 8 цього Кодексу.

Відповідно до статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2 і 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу- належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на момент запису відсутності відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відтак, вказані вище норми врегульовують окремі особливості притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2 , частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника. За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Положеннями статті 279-7 КУпАП врегульовано підстави для звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, проте позивачем не було надано документів, визначених у вказаній статті, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Водночас, здійснення руху транспортного засобу, зафіксованого в автоматичному режимі, DAF XF 105/460, державний номерний знак НОМЕР_1 позивачем не заперечується.

Отже, вказані обставини, з огляду на приписи частини 1 статті 78 КАС України, додатковому доведенню не підлягають, і не дають суду безумовних підстав вважати рішення відповідача неправомірним і таким, що підлягає скасуванню.

Стаття 283 КУпАП встановлює, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його 6 сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Суд встановив, що 14.07.2023, на момент виникнення спірних правовідносин, форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022.

Крім того, в постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху. Таким чином, оскаржувана постанова в повній мірі відповідає встановленим вимогам та містить усі необхідні відомості.

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі 7 - Правила проїзду), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Разом з цим, відповідно до пункту 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів: ширина 2,6м: (сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху) 3,75м; висота від поверхні дороги 4м; транспортних засобі спеціалізованого призначення (контейнерів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35м; довжина автомобіля 12м; автопоїзда -22м; автомобіля (тягача) з напівпричепом 18.75м; маршрутного транспортного засобу 18,75м; виступ вантажу за задій габарит транспортного засобу 2м.

Крім того, пунктом 4 Правил проїзду, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Вказаними вище нормами врегульовано, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Таким чином, за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі Порядок фіксації адміністративних правопорушень).

Так, згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку фіксації адміністративних правопорушень фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Положеннями пункту 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Згідно пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); - фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

В оскаржуваній постанові зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3781 мм, 2-3: 12807 мм, 3-4: 1298 мм; 4-5: 1303 мм; навантаження на вісь 1 - 8700 кг, 2 - 12800 кг, 3 - 7600 кг, 4 - 7550 кг; 5 - 7300 кг; загальна маса - 43950 кг. висота - 4.334 м.; ширина - 3.419 м.; довжина - 23.572 м. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна довжина - 22.972 м, загальна ширина - 3.319 м, загальна висота - 4.274 м. Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100% Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху. Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі. 11 Так, розрахунок перевищення загальної довжини за постановою АА 00012925 виглядає наступним чином: *% перевищення = ((23572 мм 18750мм 600мм)/18750мм)*100%= =((4222мм /18750мм)*100% =22.517% %.

Отже, правильно встановлено перевищення в 4222 мм, що становить 22,517%.

Розрахунок перевищення загальної ширини за постановою АА 00012925 виглядає наступним чином: *% перевищення = ((3419 мм 2600мм 100мм)/2600мм)*100%= =((719мм /2600мм)*100% =27.654%.

Отже, правильно встановлено перевищення в 719 мм, що становить 27,654%.

Розрахунок перевищення загальної висоти за постановою АА 00012925 виглядає наступним чином: *% перевищення = ((4334 мм 4000мм 60мм)/4000мм)*100%= =((274мм /4000мм)*100% =6.85%.

Отже, правильно встановлено перевищення в 274 мм, що становить 6,85%.

На підтвердження факту фіксації руху транспортного засобу Позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляємо, що: прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM80, WAGA-WIM40, CRUA-08-VVE, автомобільна дорога T-16-27, км 72+890, Одеська обл., яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності № UA.TR. 113-0748/08F-22; 0747/08F-22 та сертифікатами перевірки типу UA.TR.113-0748-21, ГА.ТК. UA.TR.113-0747- 21 щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі».

Стосовно посилання позивача на пункт 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2296-ІХ від 31.05.2022 суд зазначає наступне.

Так, згідно з пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» (далі Закон 2296-IX) «3. Рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення».

Зазначена норма дозволяє рух сільськогосподарської техніки без обмеження за габаритами таких транспортних засобів за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст. В спірному випадку транспортний засіб позивача здійснював рух автомобільною дорогою T-16-27, км 72+890, яка відповідно до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2023 № 1318 є дорогою загального користування державного значення. Тобто, не дотримана умова руху дорогою сіл, селищ, міст.

Крім того, з аналізу даної норми слід дійти висновку, що в даному випадку Закон № 2296 - IX поширює свою дію, якщо сільськогосподарська техніка здійснює рух та/або переміщення - власним ходом. При цьому, за наявності супроводу автомобіля прикриття суб`єкта господарювання, як то передбачено Законом, із відповідно встановленими маячками оранжевого кольору на автомобілі прикритті та сільськогосподарській техніці.

Тобто, у випадку позивача, вказана норма не поширює свою дію, оскільки сільськогосподарська техніка не здійснювала рух самостійно, а знаходилась розміщеною на причепі (аналогічна позиція викладена в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі 120/6717/23).

Додатково варто зазначити, що вказана техніка не супроводжувалась автомобілем прикриття, що випливає, зокрема, і зі змісту позовної заяви, адже позивач зазначає, що він самостійно здійснив перевезення сільськогосподарської техніки, також позивач не надав доказів наявності супроводу.

Отже, посилання позивача на пункт 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» є хибними.

Щодо строку на звернення позивачем з позовною заявою суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, судом 10.01.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та встановлено доведеність поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду.

Разом з тим, представником відповідача 16.01.2024 суду надано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач пропустив строк на оскарження та надала копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 саме 02.08.2023.

При цьому, суд не вбачає підстав для залишення без розгляду позову, у зв`язку з вирішенням вказаного питання раніше ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 10.01.2024.

Відповідно пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням того, що у задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись статей 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статей 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень у мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено і підписано головуючим суддею 22 січня 2024 року.

Суддя: О.Ю. Брюховецький