Справа № 280/7418/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2024 року м. Дніпросправа № 280/7418/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Прасов О.О.) в адміністративній справі №280/7418/23 за позовом ОСОБА_1 до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023р. ОСОБА_1 , через представника, звернулась до суду з позовом до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому позивач просить суд: 1) визнати дії відповідача, що полягали у відмові скасувати постанови протиправними; 2) визнати протиправною та скасувати постанову від 08.04.2021 у рамках ВП №52589759 державного виконавця Запорізького РВДВС Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 ; 3) визнати протиправною та скасувати постанову від 08.04.2021 у рамках ВП №65069927 державного виконавця державного виконавця Запорізького РВДВС Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про відкриття виконавчого провадження та інші постанови винесені в рамках цього ВП; 4) стягнути на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 8358,31 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

В обґрунтування вимог позивач вказала, що оскаржені постанови прийнята в порушення норм матеріального права.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні..

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 18.08.2015 у справі №371/904/15-ц (провадження №2/371/320/15) задоволено позов Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль (р/р НОМЕР_1 , , МФО 322904) солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 43499 доларів США 55 центів, що еквівалентно до національної валюти України за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку 1019743 (один мільйон дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок три) гривні 64 копійки; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль (р/р НОМЕР_1 , , МФО 322904) по 1218 гривень сплаченого судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08.12.2015 у справі №371/904/15-ц (провадження №22-ц/780/5845/15) апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Миронівського районного суду Київської області від 18.08.2015 року залишено без змін.

27.01.2020 заступником начальника відділу Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Тимофєєвою О.Г. винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №52589759, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

При примусовому виконанні виконавчого листа №371/904/15-ц, виданого 25.08.2015 Миронівським районним судом Київської області, у межах виконавчого провадження ВП №52589759 з ОСОБА_1 були стягнуті кошти, що підтверджується Розпорядженнями: №52589759 від 24.04.2019 на суму 270,21 грн.; №52589759 від 22.05.2019 на суму 149,70 грн.; №52589759 від 01.07.2019 на суму 149,70 грн.; №52589759 від 05.08.2019 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 22.08.2019 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 17.09.2019 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 17.10.2019 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 21.11.2019 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 24.01.2020 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 27.01.2020 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 24.02.2020 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 05.03.2020 на суму 772,80 грн.; №52589759 від 02.04.2020 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 10.04.2020 на суму 772,80 грн.; №52589759 від 23.04.2020 на суму 200,00 грн.; №52589759 від 21.05.2020 на суму 210,00 грн.; №52589759 від 25.06.2020 на суму 210,00 грн.; №52589759 від 08.07.2020 на суму 462,88 грн.; №52589759 від 10.08.2020 на суму 695,15 грн.; №52589759 від 14.09.2020 на суму 579,60 грн.; №52589759 від 18.09.2020 на суму 840,00 грн.; №52589759 від 21.10.2020 на суму 905,71 грн.; №52589759 від 09.11.2020 на суму 615,82 грн.; №52589759 від 16.11.2020 на суму 515,17 грн.; №52589759 від 17.11.2020 на суму 420,00 грн.; №52589759 від 21.12.2020 на суму 420,00 грн.; №52589759 від 19.01.2021 на суму 420,00 грн.; №52589759 від 15.02.2021 на суму 420,00 грн.; №52589759 від 22.03.2021 на суму 440,00 грн.

За розпорядженням №52589759 від 24.04.2019 з суми 270,21 грн. перераховано 149,20 грн. на користь стягувача, 14,92 грн. виконавчого збору, 106,09 грн. витрат виконавчого провадження; Розпорядженням №52589759 від 22.05.2019 з суми 149,70 грн. перераховано 136,09 грн. на користь стягувача, 13,61 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 01.07.2019 з суми 149,70 грн. перераховано 136,09 грн. на користь стягувача, 13,61 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 05.08.2019 з суми 200,00 грн. перераховано 181,81 грн. на користь стягувача, 18,19 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 22.08.2019 з суми 200,00 грн. перераховано 181,81 грн. на користь стягувача, 18,19 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 17.09.2019 з суми 200,00 грн. перераховано 181,82 грн. на користь стягувача, 18,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 17.10.2019 з суми 200,00 грн. перераховано 181,82 грн. на користь стягувача, 18,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759/4 від 17.11.2019 з суми 200,00 грн. перераховано 181,82 грн. на користь стягувача, 18,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759/4 від 24.01.2020 з суми 200,00 грн. перераховано 181,82 грн. на користь стягувача, 18,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 27.01.2020 з суми 200,00 грн. перераховано 181,82 грн. на користь стягувача, 18,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 24.02.2020 з суми 200,00 грн. перераховано 181,82 грн. на користь стягувача, 18,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 24.03.2020 з суми 772,80 грн. перераховано 707,09 грн. на користь стягувача, 65,71 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 02.04.2020 з суми 200,00 грн. перераховано 181,82 грн. на користь стягувача, 18,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 10.04.2020 з суми 772,80 грн. перераховано 702,55 грн. на користь стягувача, 70,25 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 23.04.2020 з суми 200,00 грн. перераховано 181,82 грн. на користь стягувача, 18,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 21.05.2020 з суми 210,00 грн. перераховано 190,91 грн. на користь стягувача, 19,09 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 25.06.2020 з суми 210,00 грн. перераховано 190,91 грн. на користь стягувача, 19,09 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 08.07.2020 з суми 462,88 грн. перераховано 420,80 грн. на користь стягувача, 42,08 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 10.08.2020 з суми 695,15грн. перераховано 631,96грн. на користь стягувача, 63,19грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 14.09.2020 з суми 579,60 грн. перераховано 526,91 грн. на користь стягувача, 52,69 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 18.09.2020 з суми 840,00 грн. перераховано 763,64 грн. на користь стягувача, 76,36 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 21.10.2020 з суми 905,71 грн. перераховано 823,38 грн. на користь стягувача, 82,33 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 09.11.2020 з суми 615,82 грн. перераховано 559,84 грн. на користь стягувача, 55,98 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 16.11.2020 з суми 515,17 грн. перераховано 468,34 грн. на користь стягувача, 46,83 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 17.11.2020 з суми 420,00 грн. перераховано 381,82 грн. на користь стягувача, 38,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 21.12.2020 з суми 420,00 грн. перераховано 381,82 грн. на користь стягувача, 38,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 19.01.2021 з суми 420,00 грн. перераховано 381,82 грн. на користь стягувача, 38,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 15.02.2021 з суми 420,00 грн. перераховано 381,82 грн. на користь стягувача, 38,18 грн. виконавчого збору; Розпорядженням №52589759 від 15.02.2021 з суми 440,00 грн. перераховано 400,00 грн. на користь стягувача, 40,00 грн. виконавчого збору.

08.04.2021 представником АТ Райффайзен Банк Аваль подано до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) заяву про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП №52589759 за заявою стягувача на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження.

08.04.2021 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савіловою Д.Р. винесено Постанову про стягнення виконавчого збору ВП №52589759 щодо примусового виконання виконавчого листа №371/904/15-ц, виданого 25.08.2015 Миронівським районним судом Київської області.

У постанові про стягнення виконавчого збору ВП №52589759 від 08.04.2021 зазначено, зокрема: … Мною, державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савіловою Дариною Романівною, постановою від 10.10.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу: назва документу: виконавчий лист №371/904/15-ц виданий 25.08.2015; документ видав: Миронівський районний суд Київської області; про: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль суму 957425,10 грн. … Ураховуючи викладене, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України Про виконавче провадження, ПОСТАНОВЛЯЮ: 1.Стягнути з боржника: ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; виконавчий збір у розмірі: 95742,51 гривня (UАН). ….

08.04.2021 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савіловою Д.Р. винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52589759, згідно з якою на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження повернуто стягувачу (ПАТ Райффайзен Банк Аваль) виконавчий документ (виконавчий лист №371/904/15-ц, виданий 25.08.2015 Миронівським районним судом Київської області).

08.04.2021 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Строган А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65069927 щодо примусового виконання Постанови №52589759, виданої 08.04.2021 Запорізьким РВ ДВС Південно-Східного МРУМЮ (м.Дніпро), про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 94732,23 грн.

Позивач не погодившись із постановами від 08.04.2021 про стягнення виконавчого збору та постановою про відкриття виконавчого провадження, не скасування їх відповідачем, тощо, звернулась до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що спірні постанови прийняті в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірним по суті у справі є постанови відповідача про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим документом.

Як свідчать встановлені обставини справи, виконавче провадження про стягнення з позивачки у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором було відкрито постановою від 10.10.2016 року з виконання виконавчого документу: назва документу: виконавчий лист №371/904/15-ц виданий 25.08.2015; документ видав: Миронівський районний суд Київської області; про: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль суму 957425,10 грн. (ВП№52589759).

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII (в редакції, що була чинною на час відкриття виконавчого провадження) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ у редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року (на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55750721 від 09 лютого 2018 року), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Так, частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

З наведених правових норм Закону № 1404-VІІІ у редакції, що діяла до 28 серпня 2018 року можна дійти висновку, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Так Верховний Суд неодноразово висловлював правові висновки щодо застосування статті 27 Закону № 1404-VIII, в редакції, діючій до 28 серпня 2018 року, зокрема, у постановах 14 травня 2020 року у справі № 640/685/19, від 29 липня 2020 року у справі № 1340/5050/18, від 12 серпня 2020 року у справі № 1340/5053/18, від 15 жовтня 2020 року у справі № 280/5959/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 400/878/20, від 21 січня 2021 року у справі № 640/3430/19, від 28 січня 2021 року у справі № 420/769/19 та від 20 травня 2021 року у справі № 640/32814/20.

Водночас Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, внесені зміни до статті 27 Закону № 1404-VІІІ, за змістом яких виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Отже, з урахуванням редакцій Закону № 1404-VIII, які були чинними у період існування заборгованості позивача, база обрахунку виконавчого збору змінювалася, а саме: в період до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив 10 відсотків фактично стягнутої суми, а у період після 28 серпня 2018 року 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08.04.2021 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савіловою Д.Р. винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52589759, згідно з якою на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження повернуто стягувачу (ПАТ Райффайзен Банк Аваль) виконавчий документ (виконавчий лист №371/904/15-ц, виданий 25.08.2015 Миронівським районним судом Київської області).

Також встановлено, що державний виконавець під час прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 08.04.20221року за ВП №52589759 визначив суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню з боржника у розмірі 94732,23грн враховуючи стягнення виконавчого збору під час виконання виконавчого провадження, це є залишок від суми 95742,51грн, тобто, 10 % від суми зазначеної у виконавчому документі виконавчому листі №371/904/15-ц, виданого 25.08.2015.

Наведене свідчить, що державний виконавець 08.04.2021 визначив суму виконавчого збору у розмірі 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчими документами, застосувавши таким чином фактично Закон № 1404-VIII у редакції Закону № 2475-VIII.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 (про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) надав офіційне тлумачення частини першої статті 58 Конституції України та вказав, що положення цієї норми про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У постановах від 28 січня 2021 року у справі № 420/769/19, від 22 січня 2021 року у справі № 400/4023/19, від 21 січня 2021 року у справі № 640/3430/19, від 12 серпня 2020 року у справі № 1340/5053/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 400/878/20 Верховний Суд констатував, що положення статті 27 Закону № 1404-VІІІ у редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року, зменшували відповідальність позивача як боржника у порівнянні з нормами статті 27 Закону № 1404-VІІІ у редакції, яка була чинна після 28 серпня 2018 року (Закон № 2475-VIII), оскільки розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, а не з суми, що підлягає примусовому стягненню.

З огляду на зазначене, оскаржені позивачем постанови підлягають скасуванню.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача, що полягали у відмови у скасуванні оскаржених постанов, є необґрунтованими, оскільки належним способом захисту є їх скасування.

Щодо позовних вимог про скасуванні інших постанов у ВП №65069927 без зазначення яких саме рішень, то такі також не підлягають задоволенню, оскільки є абстрактними. Суд надає правомірність прийняття конкретного рішення суб`єкта владних повноважень, та не може на власний розсуд визначати предмет позову.

Вимога про стягнення з відповідача безпідставно набуті кошти, відповідно до ст. 1212 ЦК України не підлягає задоволенню, оскільки виконавчий збір стягується з боржника та перераховується до державного бюджету, а отже відповідачем у такому спорі повинна бути держава в особі органу казначейської служби. Проте учасником справи орган казначейської служби не є.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржене рішення скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані: договір про надання правової допомоги від 11.08.2023 №11/8; додаток №1 від 31.08.2023 про вартість послуг; акт №1 надання послуг від 02.09.2023 на суму 17500грн (консультація, складання позовної заяви, складання адвокатських запитів, заяв до ДВС, ознайомлення з матеріалами ВП, підготовка позову та його подання, представництво інтересів в судовому засіданні); акт №2 від 08.11.2023 про надання послуг на суму 10000грн (консультація, складання апеляційної скарги, підготовка подачі скарги до канцелярії, представництво інтересів в суді).

Договором і додатками до договору передбачено оплата послуг у 30 денний термін після набрання законної сили судовим рішенням.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання - передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.03.2020 року у справі №726/549/19, від 21.05.2020 року у справі №240/3888/19.

Крім того, висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Колегія суддів доходить висновку, що витрати в сумі 27500,00 грн. (разом у суді першої та апеляційної інстанцій) є завищеними, оскільки ця справа відповідає сталій судовій практиці, а відтак підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, крім того, участі в судових засідання представник позивача не брав.

Обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 2000,00грн разом у суді першої та апеляційної інстанцій, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у сумі 4760,85грн (858,88грн + 3901,97грн).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 139, 287, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року в адміністративній справі №280/7418/23 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 08.04.2021 у ВП №52589759 державного виконавця Запорізького РВДВС Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову від 08.04.2021 у ВП №65069927 державного виконавця державного виконавця Запорізького РВДВС Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про відкриття виконавчого провадження відкритого за виконавчим документом - постанова від 08.04.2021 №52589759.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4760,85грн (чотири тисячі сімсот шістдесят гривень 85коп) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000грн (дві тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ().

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник