Справа № 600/248/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/248/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом доВійськової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), Міністерства оборони України (далі-відповідач-2) в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за звільнення з військової служби у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за весь період служби.

Відповідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд зазначає, що спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює Кодекс законів про працю України.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Так, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Однак, після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Оскільки позивач виключений зі списку особового складу частини НОМЕР_1 28.07.2023 року, суд застосовує норми чинні на час виникнення спірних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із не виплатою позивачу всіх сум грошового забезпечення, що належать працівникові при звільненні.

Судом встановлено, що згідно наказу Міністерства оборони України від 28.07.2023 №21 позивача з 28.07.2023 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.

Дослідженням вказаного наказу, судом встановлено, що даним наказом визначено право позивача на різні виплати при звільненні. Зокрема зазначено, що одноразову грошову допомогу при звільненні не отримав. Щорічна відпустка за 2023 рік використана частково у кількості 10 діб. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2022 -2023 роки у розмірі 28730,32 грн. Грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік не отримував.

Судом встановлено, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався саме на те, що про неотриманні ним виплати зазначено у наказі про виключення зі списків особового складу частини та зняття з усіх видів забезпечення.

Отже, аналізуючи викладене вище, суд зазначає, що позивач саме з наказу Міністерства оборони України від 28.07.2023 №21 знав про всі складові грошового забезпечення, грошові допомоги та компенсації, які підлягають виплаті йому під час звільнення.

Однак з даним позовом позивач звернувся до суду лише 17.01.2024, тобто за межами тримісячного строку звернення до суду, який тривав до 28.10.2023.

Окрім того суд звертає увагу, що позивач звертався з аналогічним позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду 13.12.2023 року. Водночас ухвалою від 25.12.2023 року вказаний адміністративний позов повернуто позивачу.

Стосовно заяви про поновлення строку на звернення.

Так, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду. Заява обґрунтована тим, що позивач у період 05.08.2023 по 17.08.2023 р., з 11.09.2023 по 23.09.2023 р., з 02.10.2023 р. по 03.10.2023 р., з 14.10.2023 р. по 15.10.2023 р., з 24.10.2023 р. по 25.10.2023 р., 17.11.2023 р. по 20.11.2023 р., з 16.12.2023 р. по 28.12.2023 р. перебував у відрядженні. Окрім того, дружина позивача знаходилась на лікуванні в період 26.07.2023 р. по 05.09.2023 р. та в період 10.10.2023 р по 31.10.2023 р.

Водночас в матеріалах справи наявний ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про правової допомоги №Б/Н від 20.09.2023 р.

Дослідивши надані матеріали суд зазначає наступне.

Суд приймає до уваги лише перебування у відрядженні 05.08.2023 по 17.08.2023 р.

При цьому відрядження у період з 02.10.2023 р. по 03.10.2023 р., з 14.10.2023 р. по 15.10.2023 р., з 24.10.2023 р. по 25.10.2023 р., 17.11.2023 р. по 20.11.2023 р., з 16.12.2023 р. по 28.12.2023 р. не беруться до уваги, оскільки у вказаний період надавалась правнича допомога позивачу адвокатом Дяченко Звениславою Мирославівною.

Окрім того, суд критично відноситься до перебування у відрядженні в період з 11.09.2023 р. по 23.09.2023 р., оскільки, як вже зазначалось, позивачем підписано договір з адвокатом 20.09.2023 р. Водночас згідно довідки № 27.12.2023 99/п позивач перебував у м. Одеса.

Суд зазначає, що перебування дружини на лікуванні також не беруться до уваги, оскільки в періоди з 05.08.2023 р. по 17.08.2023 р., з 11.09.2023 по 23.09.2023 р., з 02.10.2023 р. по 03.10.2023 р., з 14.10.2023 р. по 15.10.2023 р., з 24.10.2023 р. по 25.10.2023 р. позивач перебував у відрядженнях, а також позивачу надавалась правнича допомога.

Отже враховуючи викладене вище, суд бере до уваги лише період перебування у відрядженні з 05.08.2023 р. по 17.08.2023 р.

Більше того, позивач скористався послугами адвоката, що підтверджуються договором про представництво інтересів та надання правової допомоги та ордером про надання правничої допомоги.

Таким чином, зазначені у заяві аргументи про поновлення пропущеного строку звернення до суду/визнання причин поважними щодо пропуску такого строку, в розумінні КАС України не є підставою для задоволення клопотання позивача.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Позивачем на підтвердження зазначених обставин належних та відповідних доказів надано лише в період з 05.08.2023 по 17.08.2023.

Враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду щодо оскарження вказаних дій відповідачів, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивач за наведених обставин і власного волевиявлення може повторно звернутись із заявою/клопотанням про поновлення строку звернення до суду, з обґрунтуванням поважних причин пропуску такого строку.

Отже позовна заява має бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення виявлених недоліків, шляхом подання заяви/клопотання про поновлення пропущеного строку, з обґрунтуванням поважності причин пропуску.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст. 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

При цьому суд роз`яснює, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала, на підставі ст. 169 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Маренич