Справа № 280/8310/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Справа № 280/8310/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про утримання надміру виплачених сум від 29.06.2023 року № 347 протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та сплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» з 06 квітня 2023 року і включити суму 4568,84 грн матеріальної допомоги в розрахунок пенсії;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сплатити ОСОБА_1 утриману переплату в розмірі 20% з 01.09.2023 по день набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.06.2016 позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», однак їй неодноразово відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Після численних скаргу пенсію все ж було призначено. 14.09.2016 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова №622), якою затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, ця постанова набирає чинності з дня опублікування і застосовується з 1 травня 2016 року. У зв`язку з чим 29.09.2017 позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до зазначеної Постанови №622 з червня 2016 року. Водночас, відповідач зробив перерахунок пенсії лише з грудня 2016 року. Крім того, рішенням відповідача про утримання надміру виплачених сум від 29.06.2023 №347 було встановлено, що відповідачем здійснено переплату пенсії позивачу за період з 07.12.2016 по 28.02.2017 в сумі 4341,92 грн, яка підлягає поверненню протягом місяця з дня повідомлення про прийняття такого рішення. У разі ненадходження грошових коштів, вирішено утримувати 20% пенсії з 01.09.2023. Листом від 01.08.2023 відповідач повідомив, що при проведенні перевірки достовірності наданих довідок про заробітну плату встановлено, що сума, яка зазначена в довідці: 4568,84 грн, це сума грошової допомоги за рік роботи, яка була виплачена у зв`язку із наданням відпустки в травні 2016 року та повинна була включатись до складових довідки про призначення пенсії в розмірі 1/12. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та зазначає, що матеріальна допомога та оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця, а отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. З посиланням на положення Постанови №622 зазначає, що матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховується в частині, що відповідає кількості місяців в розрахунковому періоді. Позивач вважає, що у спірному випадку розрахунковим періодом є період з 01 травня по 31 травня 2016 року, а не 12 місяців, а тому сума 4568,84 грн підлягала включенню в розрахунок пенсії в повному розмірі. Крім того, зазначає, що оскільки пенсію розраховував відповідач, саме на нього покладається відповідальність щодо правильності нарахувань. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.10.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.10.2023 продовжено встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

05.12.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що після проведення перевірки достовірності виданих довідок про заробітну плату згідно акту перевірки № 155 від 22.02.2017, було встановлено, що зазначена в довідці сума 4568,84 грн., це сума грошової допомоги за рік роботи, яка була виплачена ОСОБА_1 у зв`язку з наданням відпустки у травні 2016 підприємством Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області. Оскільки сума нарахованої грошової допомоги в розмірі 4568,84 грн не була включена до довідки про складові заробітної плати та у зв`язку з перерахунком пенсії виникла переплата у розмірі 4341,92 грн. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) суми пенсій виплачені надміру, можуть бути поверненні пенсіонером добровільно або стягуватися в судовому порядку. Просить у задоволення позову відмовити.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку Управлінні та з 01.03.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

З матеріалів справи судом також встановлено, що з 07.12.2016 позивачу була призначена пенсія як державному службовцю відповідно до норм Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII), з урахуванням Перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII (далі Закон №889-ХІІ).

При визначенні розміру пенсії позивача були враховані:

- Довідка про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 24.11.2016 №13-25-06454, видана Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області, відповідно до якої заробітна плата ОСОБА_1 станом на 06.06.2016 (дата звільнення) становить: посадовий оклад 2929,00 грн, надбавка за ранг (9 ранг) 200,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 17 років) 1464,50 грн. Усього 4593,50 грн;

- Довідка про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», б/д та б/н, видана Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області, відповідно до якої виплачені ОСОБА_1 надбавки, премії та інші виплати за період з травня 2016 року до червня 2016 року становили: травень 2959,26 грн, червень 1609,58 грн. Усього 4568,84 грн.

Згідно з Актом №155 від 22.02.2017 про результати перевірки щодо достовірності даних довідки про заробітну плату для розрахунку пенсії, наданої Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області, крім іншого, наведено розрахунок середнього розміру матеріальної (грошової) допомоги за травень-червень 2016 року: 1. Відповідно до наказу №»7 в-вм від 10.05.2016 про відпустку з 24.05.2016 по 06.06.2016 ОСОБА_1 була нарахована грошова допомога до щорічної основної відпустки, що надається державному службовцю у розмірі середньомісячної заробітної плати за 14 календарних днів у сумі 2959,26 грн. 2. Бухгалтерською довідкою за червень 2016 року зазначено наступне: Оскільки з 01 травня 2016 року підвищено посадові оклади державним службовцям з одночасною зміною структури зарплати, то розрахунковим періодом для проведення нарахувань, виходячи з середньої заробітної плати буде період, починаючи з травня 2016 року. Враховуючи вищевикладене, всім працівникам регіонального відділення, які брати відпустку в травні 2016 року з наданням грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, був зроблений перерахунок зазначеної допомоги в червні 2016 року, враховуючи нові умови оплати праці з 01.05.2016, у тому числі ОСОБА_1 . Згідно з новими умовами оплати праці з 01.05.2016 за посадою працівника було передбачено оклад 2929,00 грн, ранг 200,00 грн, вислуга 1439,84 грн. Отже сума нарахованої грошової допомоги повинна була становити 2929,00 + 200,00 + 1439,84 = 4568,84 грн.

Згідно з рішенням Управління про утримання надміру виплачених сум пенсії від 29.06.2023 №347, розглянувши пенсійну справу ОСОБА_1 , установлено, що сума переплати 4341,92 грн згідно з протоколом Головного управління ПФУ в Запорізькій області (Центральне) утворилася за період з 07.12.2016 по 28.02.2017. Згідно з проведеним перерахунком пенсії на підставі акту перевірки заробітної плати, виникла переплата у сумі 4341,92 грн, підлягає поверненню ОСОБА_1 . Відповідно до частини 1 статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно. У разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення утримувати переплату у розмірі 20%, починаючи з 01.09.2023.

Листом від 03.07.2023 №0800-0504-8/41402 Управління повідомило позивача про те, що з 07.12.2016 по 28.02.2017 виникла переплата пенсії у сумі 4341,92 грн, згідно з проведеним перерахунком пенсії на підставі акту перевірки заробітної плати. Запропоновано до 29.07.2023 повернути вказану суму переплати пенсії у добровільному порядку. Повідомлено, що в іншому випадку переплата пенсії буде утримуватися згідно рішення від 29.06.2023 №347 по 20% від розміру пенсії позивача з вересня 2023 року до повного погашення боргу.

На відповідне звернення позивача від 21.07.2023, Управління листом від 01.08.2023 №12093-12428/А-05/8-0800/23 повідомило, що позивачу призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 07.12.2016 з врахуванням довідки про заробітну плату, що надана Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Запорізькій області. При проведенні перевірки достовірності виданих довідок про заробітну плату спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи Управління, було встановлено, що сума, яка зазначена в довідці: 4568,84 грн це сума грошової допомоги за рік роботи, яка була виплачена ОСОБА_1 у зв`язку з наданням відпустки у травні 2016 року підприємством та повинна була включатись до складових довідки для призначення пенсії у розмірі 1/12, про що складено акт перевірки №155 від 22.02.2017. З урахуванням вищезазначеного, позивачу зроблений перерахунок пенсійної виплати, розмір якої з 07.12.2016 склав 2984,54 грн, внаслідок чого виникла переплата за період з 07.12.2016 по 28.02.2017 у розмірі 4341,92 грн.

Крім того, листом від 20.09.2023 №0800-0202-8/64697 Управління повідомило позивача, що з 06.06.2016 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV. В подальшому, на підставі заяви позивача від 07.12.2016 було здійснено перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-ХІІ. Обчислення пенсії здійснювалось на підставі довідок, виданих Регіональним відділенням фонду державного майна України по Запорізькій області від 24.11.2016 за № 13-25-06454 про складові заробітної плати (посадовий оклад, ранг, вислуга років) та б/н і дати про складові заробітної плати (інші виплати за період з травня по червень 2016 року). При проведенні перевірки достовірності виданих довідок про заробітну плату спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи Управління було встановлено, що сума яка зазначена в довідці: 4568,84 грн. це сума грошової допомоги за рік роботи, яка була виплачена у зв`язку з наданням відпустки у травні 2016 року підприємством та повинна була включатись до складових довідки для призначення пенсії у розмірі 1/12, про що складено акт перевірки №155 від 22.02.2017. У зв`язку з цим, було проведено перерахунок пенсійної виплати, розмір якої з 07.12.2016 зменшився та склав 2984,54 грн, внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 07.12.2016 по 28.02.2017 у розмірі 4341,92 грн. На сьогодні позивач отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону № 1058-IV (з 01.03.2022 проведено перехід з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №889-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV). Крім того, повідомлено, що з 01.09.2023 розпочато відрахування в розмірі 20% від пенсії. РОзмір пенсійної виплати з урахуванням відрахувань з 01.09.2023 складає 2956,08 грн (3695,10 грн (розмір призначеної пенсії) - 739,02 грн (відрахування)).

Позивач вважає, що відповідач протиправно не врахував суму 4568,84 грн матеріальної допомоги в розрахунок її пенсії та виніс рішення про утримання надміру виплачених сум , у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР Про оплату праці (далі Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно із статтею 2 Закону № 108/95-ВР основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до частин 2 та 6 статті 33 Закону № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Верховний Суд України у постанові від 3 червня 2014 року (справа 21-134а14) та Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 234/3477/17 висловили свою позицію стосовно того, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Пунктом 4 Порядку №622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктом 2 Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2015 року № 500 визначено, що матеріальна допомога може надаватися один раз на рік, тобто раз на 12 місяців.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення це виплати, які надаються та виплачуються працівнику раз на рік (раз на 12 місяців).

Верховний Суд в постанові від 11.12.2018 у справі № 307/3465/16-а (пункт 28) зазначив, що для призначення пенсії матеріальна допомога, хоча і нараховуються за період, що перевищує календарний місяць (12 місяців), однак, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, який складає 5 календарних місяців, починаючи з 1 травня 2016 року та по жовтень 2016 року, а для обрахунку місячного розміру заробітної плати позивача потрібно визначити спочатку розмір виплат матеріальної допомоги за місяць, для чого її загальний розмір слід ділити на період, за який вона виплачена, тобто, за 12 місяців.

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 425/1006/17 та від 22 серпня 2018 року у справі № 562/3484/17.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень позивача про необхідність включення до розрахунку її пенсії матеріальної допомоги, виплаченої за травень 2016 року, в повному розмірі 4568,84 грн.

Відтак, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до вимог п. 1 статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до статті 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695.

Згідно із вимогами п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

При цьому відповідальність може бути покладена на пенсіонера виключно в наслідок зловживання з його боку, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.11.2019 у справі №639/9467/16-а, від 26.10.2021 у справі №712/9879/17.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а.

Слід зазначити, що розрахунок пенсії позивача був здійснений Управлінням на підставі довідок про складові заробітної плати позивача, складених Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області.

При цьому, приймаючи спірне рішення про утримання з позивачки виплачених сум пенсії, відповідач послався на те, що визначена в довідці Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області сума інших виплат 4568,84 грн, це сума грошової допомоги за рік роботи, яка була виплачена у зв`язку з наданням відпустки у травні 2016 року підприємством та повинна була включатись до складових довідки для призначення пенсії у розмірі 1/12.

Отже, висновок Управління про наявність переплати пенсії ґрунтується на оцінці правильності складення довідки страхувальником, та правильності розрахунку пенсії, проведеного самим Управлінням. При цьому, Управлінням не доведено наявність будь-яких свідомих, активних та навмисних дій з боку позивача, які призвели до надмірної виплати її пенсії.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 13.02.2020 у справі № 607/14668/16-а, від 27.03.2020 у справі № 607/4451/16-а, зазначив наступне:

«Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; 3) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відтак, саме на відповідача було покладено обов`язок, при призначенні пенсії позивачу, щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду».

Слід зазначити, що перевірку достовірності даних довідки про заробітну плату для розрахунку пенсії позивача було здійснено Управлінням ще 22.02.2017 (Акт №155), однак жодних порушень не було встановлено.

Водночас, спірне рішення прийнято 29.06.2023, тобто більше ніж через шість років після проведення розрахунку пенсії позивача з 07.12.2016 та проведення відповідної перевірки довідки про заробітну плату, і жодних інших обставин, окрім акту №155 від 22.02.2017, відповідач не наводить.

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, правильність розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню лише у разі доведення недобросовісності з боку набувача.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а, від 11.02.2020 у справі № 761/41107/16-а, від 29.08.2022 у справі № 540/1748/19.

Враховуючи, що сума переплати пенсії в розмірі 4341,92 грн за період з 07.12.2016 по 28.02.2017 утворилась внаслідок невірного розрахунку пенсії, проведеного відповідачем, за відсутності доказів наявності будь-яких свідомих, активних та навмисних дій з боку позивача, які призвели до надмірної виплати її пенсії, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні підстави для утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії на підставі оскаржуваного рішення, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача виплатити позивачу суми пенсії, безпідставно утримані на підставі рішення від 29.06.2023 №347, в розмірі 20% від пенсії, починаючи з 01.09.2023.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління частково в сумі 536,80 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про утримання надміру виплачених сум пенсії від 29 червня 2023 року № 347.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, утримані на підставі рішення від 29 червня 2023 року № 347, в розмірі 20% від пенсії, починаючи з 01.09.2023.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 19.01.2024.

Суддя М.О. Семененко