Справа № 420/25342/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Центр пробації», про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20.09.2023 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до державної установи «Центр пробації», в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» щодо невиплати, ОСОБА_1 , додаткової винагороди до грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у розмірі 30000 гривень щомісячно, за період з 24.02.2022 по 01.07.2022;

2. Зобов`язати Державну установу «Центр пробації» здійснити розрахунок та виплатити на користь, ОСОБА_1 , додаткову винагороду до грошового забезпечення, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у розмірі 30000 гривень щомісячно, за період з 24.02.2022 по 01.07.2022.

Ухвалою від 25.09.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що до 31.12.2022 проходила службу у Болградському районному секторі № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, та на момент звільнення перебувала на посаді начальника сектору. На підставі Постанови КМУ №168 набула право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 р. Позивачка звернулась до відповідача за виплатою відповідної додаткової винагороди. Державною установою Центр пробації надано відповідь, в якій зазначено, що підстави для виплати додаткової винагороди відсутні, оскільки позивачкою у період воєнного стану до виконання завдань, передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» не залучались, не несла службу у розумінні Закону України «Про Національну поліцію», а виконувала свої службові обов`язки відповідно до посадової інструкції. Вважає, що відмова відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди є протиправною, оскільки Постанова №168 не визначає умов, які зазначені відповідачем у листі-відмові, для отримання такої винагороди працівниками ДКВСУ, які несуть службу в органах і установах зазначеної служби. Просить задовольнити позов.

Відповідач у відзиві позовні вимоги не визнав, зазначив, що право на додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. мають лише ті особи рядового і начальницького складу ДКВСУ, які саме несуть службу (тобто заступають в наряд чергування тощо) в органах та установах зазначеної Служби, а не всі працівники ДКВСУ. Поняття несення служби включає в себе чергування у складі наряду чергової частини, участь в оперативних заходах несення варти тощо. Оскільки, поняття несення служби включає в себе чергування у складі наряду чергової частини, участь в оперативних заходах несення варти тощо, то пункт 1 Постанови № 168 не потребує додаткових застережень, так як там вже використано поняття несення служби. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), а відтак за відсутності таких наказів, підстави для нарахування та виплати такої винагороди, на думку представника відповідача, відсутні. Для виплати винагороди несення служби має бути в органах та установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка. Державна установа Центр пробації зверталась за роз`ясненням до Міністерства юстиції України, після якого сформувала позицію, що особам начальницького складу Центру пробації, які фінансуються за бюджетною програмою 3601030 Забезпечення діяльності органів пробації, кошти на виплату, передбачену Постановою № 168, взагалі не передбачались, оскільки персонал пробації виконує завдання та функції визначені Законом України Про пробацію, а не службу у розумінні нормативно-правових актів, що регулюють проходження служби в Державній кримінально-виконавчій системі України. За Постановою №168 здійснюються лише розрахунки за бюджетною програмою 3601020 Виконання покарань установами і органами ДКВСУ. Неодноразово до Постанови №168 вносились зміни, які змінювали підстави виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького ДКВСУ, а з 01.09.2022 р. такі працівники взагалі не мають права на виплату відповідної додаткової винагороди. Позивачкою не надано жодного наказу Центру пробації щодо несення служби, жодного графіку наряду чергування, облікової форми часу несення служби. Позивачка не залучалася до виконання завдань, передбачених Законом України Про правовий режим воєнного стану заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не несла службу у розумінні спеціальних нормативно-правових актів, а виконувала свої службові обов`язки, пов`язані з реалізацією завдань та функцій пробації. Також зазначає, що позивачкою без поважних причин пропущений місячний строк звернення до суду, передбачений ч.5 ст.122 КАС України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступне.

Законом України «Про пробацію» визначено мету, завдання, підстави, види пробації, правовий статус персоналу органу пробації та суб`єктів пробації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про пробацію», права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та цим Законом.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.12.2020 № 4242/5 затверджено «Положення про Державну установу Центр пробації», відповідно до якого Державна установа Центр пробації є неприбутковою державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мінюсту (Положення чинне на час виниклих правовідносин).

ОСОБА_1 з 24.02.2022 до 31.12.2022 проходила службу у Болградському районному секторі № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, в званні майора внутрішньої служби та на момент звільнення перебувала на посаді начальника сектору.

Відповідно до витягу з наказу Державної установи «Центр пробації» № 723к від 20.12.2022 (а.с. 18), ОСОБА_1 31.12.2022 року звільнена з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за п 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). У наказі зазначено, що станом на день звільнення її вислуга років у календарному обчисленні становить 16 років 01 місяць 00 днів.

28.08.2023 представником позивача адвокатом Ткачуком А.Ю., було направлено адвокатський запит до Державної установа «Центр пробації», для отримання інформації щодо виплат при звільненні ОСОБА_1 та щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. (а.с. 11-12).

04.09.2023 на електронну адресу адвоката надійшла відповідь з ДУ «Центр пробації», у якій зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено розмір додаткових винагород за виконання завдань, передбачених Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», зокрема, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної служби. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Особи начальницького складу уповноважених органів з питань пробації у період воєнного стану виконують службові обов`язки відповідно до посадових інструкцій, Положень про відділи (сектори) філій Державної установи «Центр пробації», Колективного договору, укладеного між Адміністрацією та Профспілковою організацією персоналу Державної установи «Центр пробації» на 2020-2023 роки. До виконання завдань, передбачених Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану», не залучалися, а тому і не мають права на таку винагороду.

Позивач вважає, що відмова та невиплата їй щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн, яка була передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період період з 24.02.2022 року по 01.07.2022 року - є протиправною бездіяльністю ДУ «Центр пробації».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 року № 2713-IV до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби) (ч.1). Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону(ч.2).

Статтею 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України (ч.1). Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати (ч.2). На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.5).

Згідно зі ст. 24 Закону № 2713-IV передбачено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ (ч.1).

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року № 925/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 року за № 377/31829 (далі Порядок № 925/5).

В розділу І Порядку № 925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення (п.3). Грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які: займають штатні посади в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управліннях з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, органах пробації, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, навчальних закладах та закладах охорони здоров`я, на підприємствах установ виконання покарань, інших підприємствах, в установах і організаціях, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України (п.4).

24 лютого 2022 рок Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжується Указами Президента України до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

В п.1 Постанови № 168, встановлено що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22 березня 2022 року внесено зміну до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», доповнивши абзац перший після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка»,. Ця постанова набирала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми є-Підтримка» затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми є-Підтримка.

В Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204-р, в Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» зазначена і Одеська область.

Розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204-р набрало чинності 06.03.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, яка набрала чинності 08.07.2022 та застосовується з 01.06.2022, внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168 в абзаці першому: слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».

З огляду на викладене, з урахуванням наведених правових норм та встановлених обставин справи, позивачка проходячи службу у Болградському районному секторі № 2 філії Державної установи «Центр пробаці» в Одеській області мала право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у період з 06.03.2022, оскільки 06.03.2022 року розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 року, Одеську область внесено до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка»

Доводи представника позивача про наявність підстав для виплати додаткової винагороди за період з 24.02.2022 до 05.03.2022 включно, суд вважає необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Постановою № 168 у редакції, яка діяла у період спірних правовідносин, було встановлено, що особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно.

Як зазначено вище 01.07.2022 року Постановою № 754 внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168, та в абзаці першому після слова «щомісячно» пункт 1 доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)». Отже, Постанова № 754 від 01.07.2022 про внесення змін до пункту 1 Постанови № 168 стосовно пропорційної виплати додаткової винагороди особам, що проходять службу в установах кримінально-виконавчої служби, повина застостосовуватися як зазначено в Постанові з 01.06.2022 року.

Посилання в позовній заяві представника позивача на 01.07.2022 року, як дату за якою припиняється виплата позивачці додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно оскільки Одеська область була відсутня в Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) саме з 01.07.2022, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року», затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року. В додатку до наказу № 75 серед територіальних громад що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), в розділі V Одеська область зазначено «Ізмаїльський район: Вилківська міська територіальна громада (селище Біле)».

В п.2 наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01.05.2022 року № 82 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року No 75», зазначено Перелік територіальних громад, що розташовані в раи?оні проведення воєнних (бои?ових) діи? або які перебувають в тимчасовіи? окупаціі?, оточенні (блокуванні) станом на 27 квітня 2022 року, затверджении? наказом Міністерства з питань реінтеграціі? тимчасово окупованих територіи? Украі?ни від 25 квітня 2022 року No 75, зареєстрованим у Міністерстві юстиціі? Украі?ни 25 квітня 2022 року за No 453/37789 (у редакціі? наказу Міністерства з питань реінтеграціі? тимчасово окупованих територіи? Украі?ни від 27 квітня 2022 року No 80), викладено в новіи? редакції.

В додатку до наказу № 82 серед територіальних громад що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), в розділі VІ Одеська область зазначено «Ізмаїльський район: Вилківська міська територіальна громада (селище Біле)».

В подальшому наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджувалися Переліки територіальних громад, що розташовані в раи?оні проведення воєнних (бои?ових) діи? або які перебувають в тимчасовіи? окупаціі?, оточенні (блокуванні) серед яких Одеська область відсутня з 30 квітня 2022 року.

При цьому суд звертає увагу, що смт. Тарутино, Одеської область - місце знаходження Болградського районного сектору № 2 не входило до Переліку територіальних громад, що розташовані в раи?оні проведення воєнних (бои?ових) діи? або які перебувають в тимчасовіи? окупаціі?, оточенні (блокуванні).

Постанова Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 року, набрала чинності 08.07.2022 та повина застосовуватися, як зазначено в цій Постанові з 01.06.2022 року

Проте відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, враховуючи що постанова КМУ № 754 не містить норм щодо пом`якшення або скасовання відповідальністості осіб, а отже не підлягає застосуванню раніше дати набрання нею чинності, тобто з 08.07.2022.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що періодом в який у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 передбачено виплату позивачці додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно є період з 06.03.2022 по період заявлений в позовній заяві - 01.07.2022 року.

Стосовно посилань представника відповідача у відзиві на позовну заяву, що «несення служби» включає в себе чергування у складі наряду чергової частини, блокпосту, оперативно-розшукової групи, групи швидкого реагування, участь в оперативних заходах несення варти тощо, несення служби у нічний час, гарнізонної та вартової служби а також, що позивач не несла службу, а лише виконувала завдання та функції, суд зазначає що приписи чинного законодавства не містять визначення терміну «несення служби» відмінного від загального поняття проходження служби.

Положеннями ч.1 ст. 19 Закону України «Про пробацію» визначено, що права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та цим Законом.

Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону (ч.2 ст.14). На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.23).

Враховуючи вище зазначене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 як майор внутрішньої служби та особа начальницького складу органів Державної кримінально-виконавчої служби, яка перебувала на посаді начальника Болградського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 за період з 06.03.2022 року по 01.07.2022 року.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що позивачкою порушенні строки звернення до суду з даннм позовом.

Стосовно строку звернення до суду з адміністративним позовом суд зазначає, що умови проходження публічної служби, зокрема й у питаннях оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 160/8332/20 у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як це передбачено частиною другою статті 233 КЗпП України.

Суд зазначає, що перебування особи на публічній службі є однією із форм реалізації закріпленого в статті 43 Конституції України права на працю.

Отже, в аспекті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що поняття грошове забезпечення та заробітна плата, які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому позовні вимоги в межах даної справи охоплюються застосованим у частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням законодавство про оплату праці.

Разом з тим, з п.1 Глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України вбачається, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19), строки, визначені ст. 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 р. Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 карантин відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України.

Позивачка подала позов до суду 20.09.2023 р., тобто в строки визначені ст. 233 та п.1 Глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України. За таких обставин, позивачкою не пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Керуючись вимогами ст.ст. 7, 9, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди встановленної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року за період з 06.03.2022 року по 01.07.2022 року 30000 гривень в розрахунку на місяць.

Зобов`язати Державну установу «Центр пробації» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 06.03.2022 року по 01.07.2022 року у розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Державна установа «Центр пробації» (вул.Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050, ).

Суддя О.А. Вовченко