Справа № 340/9610/23
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9610/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» (; адреса: вул. Центральна, 17, с. Тишківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область, 27013)

до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (; адреса: вул. Героїв Маріуполя, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004)

про визнання протиправною та скасування постанови.

ТОВ «Агротех» звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області у складі Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 014737 від 04 липня 2023 року про стягнення штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржена постанова прийнята щодо ТОВ «Агротех» як автомобільного перевізника за перевезення вантажу без документів, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт», а саме, протоколу перевірки та адаптації тахографа. Воднораз, позивач наполягає, що жодного стосунку до перевезення, перевіреного посадовими особами Укртрансбезпеки, не має; автомобіль DAF XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не належить ТОВ «Агротех» на праві власності чи користування. Позивач вказує, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в Україні зареєстровано декілька ТОВ «Агротех» та припускає, що перевізником у спірному випадку між бути один із таких суб?єктів господарювання.

Від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, покликаючись на те, що посадовими особами Укртрансбезпеки під час проведення рейдової перевірки виявлена відсутність у водія транспортного засобу DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що здійснював перевезення вантажів, дійсного протоколу перевірки та адаптації тахографа. При цьому до перевірки водієм вказаного транспортного засобу подана товарно-транспортна накладна №001335 від 18.05.2023 року, за якою перевізником вантажу є ТОВ «Агротех». З огляду на те, що позивач не висловив жодних застережень та не прибув на розгляд справи щодо виявленого правопорушення, відповідач наполягає на законності спірної постанови.

Позивач своїм правом подання відповіді на відзив не скористався.

Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін; у відповідача витребувані документи, що

Ухвалою від 21 листопада 2023 року судом вжиті заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Добровеличківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про застосування адміністративно- господарського штрафу від 09.11.2023 № 73286069 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №340/9610/23.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

19.05.2023 року посадовими особами Укртрансбезпеки на а/д М-02, 38 км, проводилась рейдова перевірка.

Під час цієї перевірки був зупинений транспортний засіб марки DAF XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом, який здійснював перевезення вантажу (зерна кукурудзи).

Відповідно до реєстраційного талону, що наданий водієм вказаного транспортного засобу, власником автомобіля є гр. ОСОБА_1 , а згідно товарно-транспортної накладної №001335 від 18.05.2023 року, що подана до перевірки, перевізником вантажу є ТОВ «Агротех».

Під час здійснення перевірки водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 також надав старшому державному інспектору протокол перевірки та адаптації тахографа, строк дії якого закінчився.

За результатами перевірки старшим державним інспектором складений Акт №320233 від 19.05.2023 року, в якому зафіксована відсутність у водія а/м DAF XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 , чинного протоколу перевірки та адаптації тахографа.

Відповідач скерував позивачеві повідомлення про розгляд справи №46085/30/24-23 від 21.06.2023, яким позивача було запрошено прибути на розгляд 04.07.2023 року.

На розгляд справи 04.07.2023 позивач не прибув, жодних пояснень та повідомлень щодо виявленого порушення не надав. Воднораз, повідомлення, яке направлене ТОВ «Агротех», відповідно до відомостей АТ «Укрпошта», станом на 24.06.2023 року перебувало «в точці видачі», а 07.07.2023 року отримане позивачем.

На підставі Акту №320233 відповідач дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ТОВ «Агротех» до відповідальності за порушення вимог абзацу третього частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів протоколу перевірки та адаптації тахографа.

Як наслідок, відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ014737 від 04.07.2023 року за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведеная перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000,00 грн).

Постанову №7 від 04.07.2023 було направлено на адресу позивача рекомендованим повідомленням з супровідним листом №49987/30/24-23 від 05.07.2023 року.

Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов?язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-III).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною дванадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до положень частин 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1567, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

За змістом пункту 14 Порядку № 1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

В силу вимог пункту 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з пунктами 26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Так, статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з абзацом третім частини першої статті 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз викладених положень норм законодавства свідчить про те, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення, зокрема, рейдових перевірок, в ході яких перевірці підлягає наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

У свою чергу відповідальність за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, передбачена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Суд зазначає, що зміст статті 48 Закону № 2344-ІІІ дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17.

Суд звертає увагу, що перелік документів згідно статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним.

Тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року №385 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 2.5. вищезазначеної Інструкції № 385 тахографи підлягають повірці, яку здійснюють повірочні лабораторії відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Окрім цього згідно пункту 2.6. Інструкції № 385 тахографи перевіряються та адаптуються до транспортного засобу пунктами сервісу тахографів періодично кожні два роки, а також в разі установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа, зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу, якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (пункт 2.7.Інструкції №385). В разі позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра.

Відповідно, до пункту 3.3.Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно пункту 3.5. Інструкції № 385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Відповідно пункту 3.6. Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Поряд з цим, відповідно до пункту 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07 червня 2010 року, передбачено, що водій, який керує транспортним засобом не обладнаним тахографом, веде індивідуальну контрольну книгу згідно додатку 3.

Суд звертає увагу, що нормами чинного законодавства передбачено виключний випадок, коли водій веде індивідуальну контрольну книгу водія - в разі якщо транспортний засіб не обладнано тахографом.

Поряд з цим, за умови, що транспортний засіб обладнаний тахографом, відповідно до чинного законодавства України автомобільний перевізник зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти або роздруківку даних роботи тахографа.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, без оформлення індивідуальної контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Водночас суд враховує, що в розумінні статті 1 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Між тим, позивач категорично заперечує свою приналежність до спірних правовідносин. Так, у позові вказано, що ТОВ «Агротех» не є ані власником, ні користувачем автомобіля DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не брало участі у перевезенні, що перевірене посадовими особами відповідача.

Відповідач натомість зробив висновок про те, що у спірних правовідносинах позивач діяв як автомобільний перевізник, на підставі відомостей, що зазначені у наданій до перевірки товарно-транспортній накладній №001335 від 18 травня 2023 року.

Так, у графі «Автомобільний перевізник» вказаної товарно-транспортної накладної зазначено ТОВ «Агротех».

Воднораз, інші ідентифікуючі юридичну особу ознаки, як-то код ЄДРПОУ, відбиток печатки тощо відсутні.

Як видно із відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, всупереч вимозі щодо унікальності найменування юридичної особи, наразі зареєстровано декілька юридичних осіб з ідентичною організаційно-правовою формою та найменуванням Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротех» (до прикладу, коди , 30481856).

Прикметно, що засновником однієї з таких юридичних осіб (ТОВ «Агротех» з кодом ) є ОСОБА_1 , прізвище, ім?я та по-батькові якого повністю співпадають з П.І.Б. власника автомобіля DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За таких умов достеменно ідентифікувати, яке саме із ТОВ «Агротех», що нині зареєстровані в Україні, зазначене як автомобільний перевізник у товарно-транспортній накладній №001335 від 18 травня 2023 року, неможливо.

Викладені обставини, у сув?язі із відсутністю будь-яких інших доказів, які свідчили б про те, що ТОВ «Агротех» брало участь у спірних правовідносинах щодо перевезення вантажу транспортним засобом DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , обумовлюють висновок суду про необгрунтованість постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області у складі Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №ПШ 014737 від 04 липня 2023 року.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 5 частини другої статті 132 КАС України).

Отже, витрати пов`язані із забезпеченням позову, як процесуальна дія, необхідна для розгляду справи та відновлення порушених прав та законних інтересів сторони у справі, належать до судових витрат, які підлягають поділу за наслідками розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 805,21 грн.

Отже, на підставі частини першої статті 139 КАС України, судові витрати Товариства в сумі 3489,21 грн належить присудити на його користь з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 14, 139, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» (; адреса: вул. Центральна, 17, с. Тишківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область, 27013) до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (; адреса: вул. Героїв Маріуполя, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області у складі Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 014737 від 04 липня 2023 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» () судові витрати в сумі 3489,21 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК