Справа № 120/19426/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

19 січня 2024 р. Справа № 120/19426/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Комар Павло Анатолійович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій обласі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій обласі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді від 03.01.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано представнику позивача подати до суду докази сплати судового збору або докази скрутного майнового становища.

Через підсистему Електронний суд представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви в якій зазначив, що особа може отримувати дохід в будь якій з 193 країн світу. Можливість отримання доходу не пов`язана із місцем проживання. Отже, належним доказом відсутності доходів у правовідносинах з Україною є довідка про доходи в Україні.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати суми судового збору, суд зазначає про таке.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1статті 132 КАС України).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2статті 132 КАС України).

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина 1статті 133 КАС України).

Як передбачено частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суд повинен вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132-133 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 133 КАС України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до частини 1статті 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з частини 2статті 8 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Так, на підтвердження факту наявності підстав для звільнення від сплати судового збору представником позивача до суду надано відомість з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про відсутність доходу за 2023 -2023 роки.

Суд звертає увагу представника позивача на те, що згідно позову позивачка з січня 2011 року проживає на постійній основі в місті Ізраїль. При цьому, жодних доказів того, що позивачка не отримує грошового забезпечення, соціальної допомоги чи інших виплат на території країни Ізраїль у 2023 році, що свідчило б про її скрутне матеріальне становище, представником позивача також не надано.

Судок критично оцінені посилання представника позивача на те, що належним доказом відсутності доходів у правовідносинах з Україною є довідка про доходи в України з огляду на те, що вирішуючи питання про відстрочення/звільнення від судового збору, суд враховує майновий стан сторони, а не доходи отримані на території України. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Таким чином, належних доказів на підтвердження відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат (скрутного матеріального становища) на момент звернення до суду з апеляційною скаргою представником позивача до суду не надано, а тому неможливість сплатити судовий збір належним чином не доведено, що не дозволяє суду задовольнити вказане клопотання та звільнити позивача від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору.

Щодо розміру судового збору за звернення до суду із позовом суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в місячному розмірі - 2684 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову немайнового характеру судовий збір справляється: якщо подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; якщо подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою наведеної статті встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Із позовної заяви слідує, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо нездійснення перерахунку розміру пенсії та зобов`язати перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 ;

2) визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації втрати частини доходів та зобов`язати виплатити компенсацію втрати частини доходів.

Так, за звернення до суду із позовом до сплати належить судовий збір у розмірі 1717,76 грн. (1073,60*2*08).

Суд звертає увагу представника позивача також на вимогах до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України. Так, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно вищезазначеної ч. 1 ст. 5 КАС України, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають з фізичними чи юридичними особами у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Так, аналізуючи зміст заявлених позовних вимог судом встановлено, що вимоги у даному позові є несформованою у відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України, а саме не містять конкретизації способу захисту та форми його вираження.

Зокрема, вимога щодо: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії позивачки" не конкретизовано за який період пенсії позивачки підлягає перерахунку. Так само і щодо вимоги про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходу.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом уточнення та конкретизації змісту позовних вимог.

З огляду на викладене, позовну заяву суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви з наданням представнику позивача строку для усунення виявлених судом недоліків у визначений вище спосіб.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви та запропонувати представнику позивачки у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати представнику позивачки для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Комар Павло Анатолійович