Справа № 521/12785/23
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/132/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №412920 від 13.05.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 546,80 грн.

Позов обґрунтовує тим, що згідно фабули оскаржуваної постанови, 13.05.2023 року о 16 год. 12 хв. водій керуючи ТЗ на перехресті з круговим рухом зі смуги, яка передбачає рух прямо повернув праворуч на автодорогу М-15, порушивши вимоги дорожнього знаку 5.16, чим порушив п. 8.4.7. ПДР Порушення вимог наказових знаків. чим скоїв адміністративне порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає постанову серії БАД №412920 від 13.5.2023 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а Інспектором всупереч вимогам ст.. 245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина у вчиненні такого правопорушення.

Зазначає, що Інспектором розглянуто справу на місці зупинки ТЗ без надання права скористатися правовою допомогою адвоката, про що позивач неодноразово заявляв клопотання про бажання скористатися правовою допомогою. Надання Інспектором 30 хвилин для прибуття адвоката на місце розгляду справи, є цілком не обґрунтованим, оскільки адвокат фізично не міг прибути за такий короткий час з іншого міста України. Доказів того, що ним було порушено вимоги дорожнього знаку матеріали адміністративної справи не містять. В постанові зазначено не повне П.І.Б. особи, яка розглядає справу.

Від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

При цьому вказує, що факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується відеозаписами з портативних відео реєстраторів поліцейських №473745, №475097 та відеозаписами з камер спостереження, які встановлені на стаціонарному блокпосту «2 стовпи».

Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №412920 від 13.05.2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Інспектор мав всі законні підстави для зупинки ТЗ позивача, перевірки та розгляду справи, щодо виявленого адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги в повному об`ємі. Вказує, що мало місце грубе порушення процедури розгляду справи. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було грубо порушено право на надання правової допомоги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином та своєчасно.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно з ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 13.05.2023 року поліцейським роти №1 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, капралом поліції Черних І.І. за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22/8, виявив транспортний засіб FORD GALAXY з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував вищезазначеним ТЗ на перехресті з круговим рухом зі смуги, яка передбачає рух прямо, повернув праворуч на автодорогу М-15, порушивши вимоги дорожнього знаку 5.16, чим порушив п. 8.4.г. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим винесено постанову.

У зв`язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395.

Дії ОСОБА_1 /позивача/ кваліфіковано працівником поліції за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та не дотримання якого тягне за собою порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У постанові складеною відносно позивача вказано порушення ним п. 8.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п. 8.4 (г) ПДР України - наказові знаки - показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремим її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до п. п. 4.2 Розділу 33 ПДР України, одним із наказових знаків є «Рух праворуч». Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед якими він встановлений.

Як вже було зазначено, ч. 1 ст. 122 передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач заперечує факт вчинення ним інкримінованого правопорушення.

Натомість, факт порушення позивачем п. 8.4 г ПДР України, а саме на перехресті з круговим рухом зі смуги, яка передбачає рух прямо, повернув праворуч на автодорогу М-15, порушивши вимоги дорожнього знаку 5.16, підтверджується матеріалами відеозапису.

Судом встановлено, що згідно з відеозаписом, наданим Департаментом патрульної поліції, який було зафіксовано на портативні відео реєстратори поліцейських №473745, №475097 та відеозаписами з камер спостереження, які встановлені на стаціонарному блокпосту «2 стовпи» 13.05.2023 року о 16 год. 12 хв. позивач рухаючись на транспортному засобі FORD GALAXY з номерним знаком НОМЕР_1 по перехрестю з круговим рухом, не виконав вимоги знаку 5.16, та об`їжджаючи вантажний автомобіль, який рухався по правій смузі, здійснив з`їзд на автодорогу М-15 з лівої смуги, чим порушив п. 8.4.г. ПДР.

Об`їжджаючи вантажний автомобіль позивач виїхав прямо на поліцейського, який побачивши порушення правил дорожнього руху з боку позивача, відреагував на дане порушення, зупинивши транспортний засіб на якому рухався ОСОБА_1 .

Дослідженням в сукупності усіх відео суд дійшов до переконання про обґрунтованість рішення поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 122 КУпАП.

Суд не вбачає підстав вважати, що інспектором порушено вимоги ст. 268 КУпАП, як зазначає про це позивач, так як у постанові, копію якої надав сам позивач, зазначено, що до постанови додається портативні відео реєстратори поліцейських №473745, №475097 та відеозаписами з камер спостереження, які встановлені на стаціонарному блокпосту «2 стовпи».

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду № 520/2261/19 від 25.06.2020 року, визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, суд приходить до переконання, що працівник поліції діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а позивач у свою чергу не спростував доводи суб`єкта владних повноважень, а тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд, ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п. 29).

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.77,134,139,243-246,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5).

Суддя: І.В. Плавич