Справа № 308/22220/23
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2024 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління національної Поліції в Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Головного управління національної Поліції в Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Ухвалою судді Ужгородського мсіькрайонного суду від 15.12.2023, вказана позовна заява залишена без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, із зазначенням недоліків які слід усунути.

Так, серед іншого в ухвалі вказано на те, що звертаючись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позивач оскаржує постанову співробітника відповідача по справі ГУНП у Львівській області. Юридичною адресою відповідача по справі ГУНП у Львівській області є м. Львів, пл.. Генерала Григоренка, буд. 3.

Разом із тим, із наданих до позовної заяви доказів, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

Згідно посвідчення про відрядження від 31.08.2023 №1487 позивача по справі ОСОБА_1 , (солдата ) відряджено до Харківської обл.., Балаклейський р-н, с. Асіївка.

Позивач зазначає, що в постанові зазначений його адрес, який вказаний в позові: АДРЕСА_2 , однак підтвердження того, що саме вказана адреса є його місцем реєстрації (перебування) позовна заява не містить.

Разом із тим, жодних документів на підтвердження його зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) саме за адресою АДРЕСА_2 , матеріали справи не містять.

15.01.2024 від позивача по справі разом із супровідним листом надійшов адміністративний позов, також додано і довідку від 29 березня 2022 року №2102- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , та зазначено його фактичне місце проживання/ перебування: АДРЕСА_3 . Зареєстрованим місцем проживання вказано: АДРЕСА_4 .

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

З`ясовуючи відповідність позовної заяви вказаним вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Поряд з цим, статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд звертає увагу, що адміністративна відповідальність - це специфічне реагування держави на адміністративне правопорушення, що полягає в застосуванні уповноваженим органом або посадовою особою передбаченого законом стягнення до суб`єкта правопорушення.

Адміністративна відповідальність це вид юридичної відповідальності, підставою для якої є адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами статтею 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, але не виключно оскаржити постанову по справі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову співробітника відповідача по справі ГУНП у Львівській області. Юридичною адресою відповідача по справі ГУНП у Львівській області є м. Львів, пл.. Генерала Григоренка, буд. 3.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що дана справа за правилами предметної підсудності підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом.

Тому, беручи до уваги, що предметом розгляду та вирішення у даній справі є постанова суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, даний спір предметно підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Кодексу адміністративного судочинства України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Відтак, у даному випадку, застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України (територіальна підсудність справи за вибором позивача).

Зі змісту позовної заяви та заяви доданої на виконання ухвали суду про залишення без руху позовної заяви вбачається, що згідно довідки від 29 березня 2022 року №2102- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , має фактичне місце проживання/ перебування: АДРЕСА_3 , а зареєстрованим місцем проживання вказано: АДРЕСА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 26 КАС України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем у справі зазначено ГУНП у Львівській області. Юридичною адресою відповідача по справі ГУНП у Львівській області є м. Львів, пл.. Генерала Григоренка, буд. 3.

Місце фактичного проживання не може враховуватись судом при визначенні підсудності розгляду справи, а тільки зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження).

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в Україні утворено 136 нових (з них 17 на тимчасово окупованій території АРК, Донецької та Луганської областей) та ліквідовано існуючі 490 районів.

Згідно з частиною сьомою зазначеної постанови, вона набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування, крім підпункту 1 пункту 1 та підпункту 1 пункту 3, які набирають чинності з моменту повернення тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим під загальну юрисдикцію України. 19.07.2020 року зазначена постанова набрала чинності.

У Закарпатській області утворено 6-ть районів, в т. ч. Ужгородський район (з адміністративним центром у місті Ужгород) у складі територій Баранинської сільської, Великоберезнянської селищної, Великодобронської сільської, Дубриницько-Малоберезнянської сільської, Костринської сільської, Оноківської сільської, Перечинської міської, Середнянської селищної, Ставненської сільської, Сюртівської сільської, Тур`є-Реметівської сільської, Ужгородської міської, Холмківської сільської, Чопської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України;

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 712-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області» від 12 червня 2020 року визначені адміністративні центри та затверджені території територіальних громад Закарпатської області, зокрема Тур`є-Реметівської об`єднаної територіальної громади, до складу якої включені наступні територіальні громади (населені пункти): Тур`є-Реметівська, Вільшинківська, Порошківська, Тур`є-Бистрянська, Тур`є-Пасічанська, Тур`є-Полянська, Туричківська, Турицька. Адміністративним центром територіальної громади є с. Тур`ї Ремети.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.8 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування та районних державних адміністрацій» до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку із утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах закріпленої за ними до утворення (ліквідації) районів територіальної юрисдикції, але не пізніше 01.01.2023 року. В подальшому вказану дату відтерміновано.

До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, розгляд даної позовної заяви з урахуванням вимог статей КАС України, місця реєстрації позивача, документального підтвердження місця перебування відповідача, може належати до територіальної юрисдикції Перечинського районного суду Закарпатської області.

Статтею 8 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Таким чином, ні позивач, ні відповідач у справі не зареєстровані у встановленому законом порядку у м.Ужгород, Закарпатської області, що вказує на те, що адміністративна справа територіально не підсудна та не підлягає вирішенню Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Відповідно до частини першої статті 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким, чином, порушення адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене свідчить про те, що дана справа не підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області, Великоберезнянському районному суду, оскільки с. Ужок належить до Ставенської територіальної громади (раніше Великоберезнянського району).

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24, фраза «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Вирішуючи справу «Занд проти Австрії», рішення від 12 жовтня 1978 року, Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «суд, встановлений законом» передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 171 ч.5 КАС України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 29 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зі змісту ч. 8 ст. 29 КАС України вбачається, що передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

За таких обставин, оскільки позивач зареєстрований в с. Ужок, Ставенської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області, що територіально відноситься до Великоберезнянського районного суду, юридичною адресою відповідача по справі Головного управління національної поліціїв Львівській області є м. Львів, що відповідно до місцезнаходження територіально не відноситься до юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, тому справу належить передати за підсудністю на розгляд іншого адміністративного суду Великоберезнянського районного суду Закарпатської області (смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22, ), за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача.

Тому з метою дотримання правил територіальної підсудності, суддя вважає за необхідне направити матеріали справи за підсудністю до зазначеного суду.

Керуючись ст.ст. 20, 25,26, 29, 30, 243, 248, 259, 293-295 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи №308/22220/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної Поліції в Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, - передати на розгляд за підсудністю до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області (смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22 ).

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош