Справа № 520/29381/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 січня 2024 року № 520/29381/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Квартирно-експлуатаційного управління м. Харків (вул. Пушкінська, буд. 61, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61024, ), Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась позивачка ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, Військової частини НОМЕР_2 , в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного управління м. Харкова щодо подання клопотання до виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області про виключення з числа службового квартири АДРЕСА_2 для забезпечення ОСОБА_1 постійним житлом;

- зобов`язати квартирно-експлуатаційне управління м. Харкова подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових квартирно- експлуатаційного управління м. Харкова квартири № 8 житловою площею 16,3 кв.м. будинку АДРЕСА_3 ;

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона постійно проживає та зареєстрована у службовій квартирі КЕВ м. Харкова №8 житловою площею 16,3 м.кв. будинку АДРЕСА_3 на підставі службового ордера № 015442 від 18.06.2020 р., виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, у зв`язку з проходженням позивачкою військової служби. Зважаючи на те, що службовий статус квартири, наданої їй, значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав, вона зверталась до військової частини з метою погодити виключення вказаної квартири з числа службових та до КЕВ м. Харків, у віданні якого знаходиться фонд службового житла Харківського гарнізону. Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 27.10.2023 р. (витяг з протоколу № 11) не погоджено зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , в якій мешкає позивачка. Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 28.10.2023 р. № 850 затверджено вказаний протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_4 від 27.10.2023 р. № 11. Так, від КЕВ м. Харків позивачка отримала відмову, яка мотивована посиланням на розпорядження посадової особи Міністерства оборони України щодо зупинення подання командирами військових частин пропозицій до квартирно-експлуатаційних відділів (погодження військовими частинами виключення квартир з числа службових) щодо розгляду питань виключення квартир з числа службових. У зв`язку з відмовою КЕВ м. Харків вирішити її звернення в позасудовому порядку позивачка звернулась до суду.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Витребувано у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків Рішення заступника Міністра оборони України №2551/з/5 від 04.11.2022 року та рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими приміщеннями, протокол №142 від 16.11.2022 року.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та позов з додатками надіслані відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку на його офіційну електронну адресу.

Від відповідача Квартирно-експлуатаційного управління м. Харкова надійшов відзив, в якому в обґрунтування заперечень зазначено, що чинним законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий житловий фонд змінювати статус окремої квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу. Відповідач вважає, що діяв відповідно до норм чинного законодавства та відповідно до вимог закону, з огляду на що просив суд в задоволенні позову відмовити.

Позивачкою до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначила, що службова квартира призначена для тимчасового проживання, і її службовий статус значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним законодавством житлових прав, окрім цього послалася на наявність права на отримання житлового приміщення для постійного проживання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, що надійшла до суду 13.11.2023, залучено у якості співвідповідача Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), розпочато спочатку розгляд справи, з урахуванням уточнених вимог про:

- визнання протиправною відмови Харківського квартирно-експлуатаційного управління в реалізації права ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житлову пільгу - виключення з числа службових Харківського квартирно-експлуатаційного управління квартири АДРЕСА_2 ;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_2 в особі її житлової комісії погодити зняття статусу "службове приміщення" з квартири АДРЕСА_2 , а командира військової частини НОМЕР_2 зобов`язати затвердити вказане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , для забезпечення постійним житлом старшого солдата ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Харківського квартирно-експлуатаційного управління подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 .

Від відповідача Військової частини НОМЕР_2 відзиву не надходило, клопотання про продовження строку на подання відзиву відповідач до суду не направив.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем ЗС України, постійно проживає та зареєстрована у службовій квартирі КЕВ АДРЕСА_2 на підставі службового ордера № 015442 від 18.06.2020 р., виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, у зв`язку з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою з місця проживання та копією ордеру.

Позивачка звернулась до житлової комісії військової частини НОМЕР_2 із заявою від 20.10.2023 про надання їй згоди на виключення її квартири з числа службових.

Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 27.10.2023 р. (витяг з протоколу № 11) не погоджено зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , в якій мешкає позивачка.

Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 28.10.2023 р. № 850 затверджено вказаний протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_4 від 27.10.2023 р. № 11.

Позивачка звернувся до КЕВ м. Харків із заявою про подання відповідних документів для виключення її квартири з числа службових.

КЕВ м. Харків листом відмовило позивачці у поданні відповідних документів для виключення її квартири з числа службових.

В обґрунтуванні відмови КЕВ м. Харків посилався на розпорядження посадової особи Міністерства оборони України щодо зупинення подання командирами військових частин пропозицій до квартирно-експлуатаційних відділів (погодження військовими частинами виключення квартир з числа службових) щодо розгляду питань виключення квартир з числа службових.

Позивачка не погоджується з вказаними діями відповідачів, з огляду на що звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим при розгляді справи обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (в подальшому Закон № 2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 12 Закону № 2011-XII, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Вищезазначена норма також дублюється у абз. 1 п. 3 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженим постановою КМУ від 03.08.2006 р. № 1081 (далі Порядок № 1081), якою передбачено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 календарних років і більше та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Згідно з абз. 3 п. 3 Порядку № 1081, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей для постійного проживання провадиться шляхом: надання новозбудованого житла, виключеного з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Згідно з п. 7 Порядку № 1081, військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності в них житла для постійного проживання в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця проходження військової служби (перелік таких населених пунктів для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, розвідувальними органами, Адміністраціє Держспецзв`язку, ДКА та Управлінням державної охорони), забезпечуються службовими житловими приміщеннями.

Згідно з п. 22 Порядку, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться в військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

За приписами пунктів 1, 2 розділу VІ Інструкції №380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Згідно з п. 10 розділу VІІ Інструкції № 380, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку з скороченням штатів, інваліди першої чи другої групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими жилими приміщеннями, незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на квартирному обліку. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району встановленим порядком.

Отже, імперативно визначено право військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, що забезпечені службовими жилими приміщеннями, незалежно від місця його знаходження, на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на квартирному обліку.

На момент виникнення спірних правовідносин законодавчі норми, які б обмежували встановлену п. 10 Інструкції № 380 та ч. 3 п. 3 Порядку можливість реалізації права позивачки на виключення її квартири з числа службових, відсутні.

Згідно зі ст.ст. 5, 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надається, зокрема, така пільга, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Конституційний Суд неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Верховний Суд у Постанові від 04.03.2020 у справі № 636/1514/19 погодився з правовим висновком суду першої і апеляційної інстанції та підсумував, що визначальними обставинами - матеріальними підставами для задоволення позовних вимог (визнання права на виключення житла з числа службового та зобов`язання подання відповідного клопотання КЕВ м. Харків) є: перебування позивача на військовій службі, наявність календарної вислуги від 20 років, перебування на квартирному обліку та, до того ж, наявність статусу учасника бойових дій, що надає право на забезпечення постійним житлом, в тому числі і шляхом виключення квартири з числа службових. Вказав також, що посилання відповідача на необхідність дотримання черговості при вирішенні питання щодо виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки позивач вже забезпечений службовим житлом у порядку черговості.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачка перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 30.06.2008 року за № 221, у першочерговій з 24.06.2016 року за № 101.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка відповідно до Витягу з послужного списку має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років, має статус ветеран війни - учасник бойових дій, перебуває на квартирному обліку, що підтверджується відповідними посвідченням, довідкою та ордером.

З огляду на зазначене, щодо позивачки судом встановлені всі необхідні, визначені п. 10 Інструкції, умови для реалізації права на виключення житла, яке вона займає, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

Як було встановлено судом, відповідно до повноважень, визначених пунктом 7 розділу ІІ Інструкції №380, житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення, зокрема, щодо перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.

Судом було досліджено Рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 27.10.2023 р. (витяг з протоколу № 11), яким не погоджено зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , в якій мешкає позивачка.

Вищезазначене рішення не містить жодних законодавчо встановлених підстав та обґрунтувань для такої відмови. Житлова комісія у прийнятому рішенні про відмову у наданні згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення, яке займає позивачка, посилається на рішенням заступника Міністра Оборони України №2551/з/1 від 25.05.2022 про надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення виключно військовослужбовцям, які звільнені з військової служби в запас або відставку, а також на рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (протокол № 142 від 16.11.2022 року) надавати згоду на зняття статусу «службове» з житлового приміщення, як виняток у зв`язку із неможливістю надання іншого житла, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті.

Повноваження на звуження категорій військовослужбовців, які за приписами п. 10 Інструкції № 380 мають право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, у заступника Міністра оборони та Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, в ході розгляду справи не підтверджені.

Частиною першою статті 2 КАС України установлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на зазначене, відмова військової частини НОМЕР_2 в особі її житлової комісії ОСОБА_1 у погодженні зняття статусу "службове приміщення" з квартири АДРЕСА_2 , є протиправною.

Щодо вимог позову зобов`язального характеру, суд при наданні оцінки їх обґрунтованості, виходить з такого.

Частинами четвертою статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У контексті наведених норм ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права позивача, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції № 380 рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.

Отже, процедура затвердження рішення житлової комісії наказом командира військової частини не визначає підстав для відмови у такому затвердженні.

Враховуючи викладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивачки, виходячи з предмету позову, суд вважає, що у даному випадку слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 в особі її житлової комісії погодити зняття статусу "службове приміщення" з квартири АДРЕСА_2 , а командира військової частини НОМЕР_2 - затвердити вказане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , для забезпечення постійним житлом старшого солдата ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до норм КАС України захисту підлягають виключно права, що є порушеними. КАС України не передбачає право будь-якої особи звертатися до суду за захистом права, яке станом на дату подання позову не є порушеним, проте на думку особи може бути порушеним в майбутньому.

Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги до Харківського квартирно-експлуатаційного управління щодо подання до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення квартири позивачки з числа службових, зважаючи на те, що є передчасними, адже до Харківського квартирно-експлуатаційного управління не надходило відповідного Рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 щодо зняття статусу "службове приміщення" з квартири АДРЕСА_2 .

З огляду на вищенаведене, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_2 в особі її житлової комісії погодити зняття статусу "службове приміщення" з квартири АДРЕСА_2 , в порядку реалізації права ОСОБА_1 , передбаченого п. 10 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 р.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 в особі її житлової комісії погодити зняття статусу "службове приміщення" з квартири АДРЕСА_2 , а командира військової частини НОМЕР_2 - затвердити вказане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 .

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 22.01.2024.

Суддя Білова О.В.