Справа № 560/6732/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2024 року

м. Київ

справа № 560/6732/22

адміністративне провадження № К/990/16/24

Cуддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді: Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року

у справі № 560/6732/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2, що полягають у здійсненні 01 березня 2022 року призову за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без проходження призовної комісії, медичного огляду військово-лікарською комісією та без урахування належності останнього до осіб з інвалідністю, із подальшим направленням для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 утриматися від здійснення призову за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період його інвалідності; визнати протиправним і скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 березня 2022 року про призов за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - особи з інвалідністю, і наказ №13 від 02.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині, що стосується за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 №48 (про прийняття посади та початок виконання службових обов`язків) в частині, що стосується ОСОБА_1 , та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2022 №52 в частині зарахування до списків в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - особи з інвалідністю.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року позов задоволено частково, ухвалено: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації; визнано протиправним та скасовано наказ №13 від 02.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині, що стосується ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 №48 в частині, що стосується ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2022 №52 щодо зарахування до списків в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 березня 2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду .

Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у даній справі, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року скасовано, адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі міститься посилання на пункти 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України, як на підстави касаційного оскарження.

У тексті касаційної скарги заявник указує, що підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі є пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає про відсутність правового висновку щодо застосування норм права, визначених абзацом першим частини другої статті 122 КАС України та частиною п`ятою статті 122 КАС України у справах про оскарження рішень суб`єктів владних повноважень про призов на військову службу під час мобілізації або на строкову військову службу.

При цьому, у тексті касаційної скарги скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції застосував норми права, закріплені статтею 122 КАС України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, від 22 січня 2020 року у справі №2540/2618/18, від 5 травня 2020 року у справі №826/6830/17, від 11 серпня 2021 року у справі № 320/8317/20, від 16 вересня 2021 року у справах №120/3403/20-а, №560/5412/20, від 09 лютого 2022 року у справі № 460/8776/20 та від 01 червня 2022 року у справі № 460/100/21, від 31 липня 2019 року у справі №821/1896/15-а, від 13 серпня 2021 року у справі № 440/5178/20, від 17 грудня 2021 року у справі №460/713/21, від 10 лютого 2022 року у справі №560/11791/21, від 5 травня 2022 року у справах №520/9769/19, №420/18798/21 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Тобто, в першому випадку скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, та зазначає, що висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах - відсутній, у іншому випадку зазначає, що існує висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 122 КАС України та зазначає постанови, в яких викладено такі висновки.

Але такі підстави є взаємовиключними, та не можуть вважатись судом належним обгрунтуванням підстав касаційного оскарження.

Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пунктів 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі № 560/6732/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська