Справа № 580/6155/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

19 січня 2024 року справа № 580/6155/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши за правилами спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та березень 2018 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року, включно із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у відповідача та на сьогодні виключений зі списків частини і знятий з усіх видів забезпечення. У період проходження служби з 01.01.2016 до 30.11.2021 йому нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення не в повному обсязі. Представник позивача звернувся заявою до відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 30.11.2021 з визначенням вказаних вище базових місяців. Відповідач листом від 26.06.2023 повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення. Також з відповіді вбачається, що для нарахування індексації грошового забезпечення використовувався базовий місяць - січень 2016 року. Вважаючи, що така бездіяльність відповідача суперечить нормам чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Того ж дня представник позивача адвокат Єрьоміна В.А. подала до суду заяву (вх. № 29431/23), в якій просила поновити позивачу строк звернення до суду зі вказаною вище позовною заявою (далі Заява). Обґрунтовуючи зазначила, що позивач не одержував письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а саме розрахунку індексації грошового забезпечення. Стверджує, що діючим законодавством не передбачено включення інформації щодо нарахованої та виплаченої індексації військовослужбовцю при звільненні. Позивачу не було відомо про суму нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення та він не мав підстав для сумнівів у добросовісності відповідача під час розрахунку грошового забезпечення. Посилалася на рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статтей 1, 12 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якого у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком. Просила врахувати висновки Верховного Суду у постанові від 04.04.2023 у справі № 640/8348/21. Тому враховуючи зміни в законодавстві, той факт, що позивач не обізнаний у змінах в законодавстві щодо строків звернення до суду, та з метою забезпечення права на доступ до правосуддя щодо захисту права на оплату праці в умовах воєнного стану, вважають за необхідне поновити йому строк звернення до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 19.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження.

Вказану ухвалу суду від 19.12.2023 доставлено до електронного кабінету системи "Електронний суд" представника позивача - адвоката Єрьоміної В.А. 20.12.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

10.01.2024 вх. № 1785/24 до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Дослідивши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд вважає викладені в ній доводи такими, що не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Оцінюючи доводи, наведені представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення, суддя зазначає таке.

У численній практиці Верховного Суду, в тому числі у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/3881/18-а від 01 грудня 2020 року у справі № 807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19, Верховним Судом викладені висновки про те, що "поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

Представник позивача не вказала жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду. Натомість її заява полягає виключно в непогодженні з висновками суду та власне твердження про відсутність строкового обмеження. Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року індексації грошового забезпечення, у т. ч. протягом розумного строку до відповідача, заява не містить.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин») у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21.

Витягом із наказу начальника Золотоніського районного територіального центру комплектування та соцальної підтримки від 30.11.2021 № 85 підтверджується, що з 30.11.2021 позивач виключений із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення та йому наказано виплатити відповідні суми грошового забезпечення. Індексації серед вказаних виплат немає. Тобто, про всі складові розрахунку при звільненні позивач міг дізнатися під час ознайомлення з цим наказом.

З адвокатським запитом щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січня 2008 року та березня 2018 року за період з 01.01.2016 до 30.11.2018 представник позивача звернулась лише у червні 2023 року, на який отримала лист відповідача від 26.06.2023 № 6/7/1922 про відсутність підстав для виплати позивачу індексації за вказаний період.

Отже, лише з червня 2023 року позивач через свого представника почав вчиняти активні дії щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за вказаний вище період. До вказаної дати позивач не вчиняв дій щодо реалізації свого права на отримання зазначеної вище індексації грошового забезпечення.

Позивач не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

Звертаючись до суду 17.07.2023, позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року індексації грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний вище період.

Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо нарахування та виплати йому за період з 01.01.2016 до 30.11.2018 індексації грошового забезпечення, у т.ч протягом розумного строку до відповідача позовна заява та заява про поновлення пропущеного строку не містять.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, застосуванню підлягає виключно висновок саме щодо норми права, якою регулюються подібні правовідносини.

Щодо висновків, зазначених у рішеннях Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013, № 9-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.2 33 КЗпП України, та висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 04.04.2023 у справі № 640/8348/21, на які посилається представник позивача у заяві про поновлення строку, то у вказаних справах обставини стосуються подібного предмета спору та не ідентичних обставин спору, позаяк спірні правовідносини у них регулювалися нормами статтей 116, 233 КЗпП України у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин». Однак для цієї справи вказані норми діють в редакції Закону № 2352-IX від 01.07.2022.

Отже, вказані вище висновки для справи № 580/6155/23 не застосовні.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, суд має право переглянути власний висновок щодо поважності причин звернення особи в суд з пропуском встановленого законом строку.

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства та врахувавши встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач пропустив встановлений законом строк без поважних причин та намагається переглянути зі значним спливом часу правовідносини щодо розміру перерахованої пенсії, які набули статусу стабільних.

Оскільки доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду не встановлено, наявні підстави залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 2-20, 44, 122-123, 181, 205, 259-263, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копії ухвали направити учасникам спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ