Справа № 520/18339/21
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 січня 2024 року

м. Київ

справа № 520/18339/21

адміністративне провадження № К/990/43731/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гімона М.М., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень, податкової вимоги,

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» 18.12.2023 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21, ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги в частині відмови в задоволенні позову щодо скасування податкових повідомлень-рішень №8 від 03.12.2021, №8, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-8 від 14.07.2021 задовольнити.

При поданні касаційної скарги скаржник також заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження спірних у цій справі судових рішень та навів підстави, що зумовили пропуск визначеного статтею 329 Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуального строку звернення до суду з касаційною скаргою. Зокрема, скаржник послався на наступні обставини: факт звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою у цій справі раніше; постановлення на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України Верховним Судом ухвали про повернення касаційної скарги позивачу з мотивів незазначення скаржником підстав касаційного оскарження судових рішень унормованих частиною четвертою статті 328 та пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

У своїх доводах про поважність причин пропуску строку при поданні касаційної скарги скаржник також зазначив, що звернення до Верховного Суду з метою оскарження спірних у цій справі судових рішень у найкоротші строки після повернення раніше поданої ним касаційної скарги заявнику є безумовною підставою для поновлення пропущеного строку повторно поданої касаційної скарги.

Оцінивши наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд ухвалою від 27.12.2023 визнав їх неповажними, у зв`язку з чим подану скаржником касаційну скаргу залишив без руху та запропонував останньому в десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску строку, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин. Окрім того, у зв`язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, суд запропоновував скаржнику, у визначений в цій же ухвалі строк, усунути недоліки касаційної скарги шляхом подання уточненої касаційної скарги, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Тобто, залишаючи подану позивачем касаційну скаргу без руху, врахувавши обставини справи, з-поміж іншого, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки, як на переконання Суду, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтування та доводи не є такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій з касаційного оскарження судових рішень.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, Товариством з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» до Верховного Суду подано:

- касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21;

- клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, з обґрунтуванням необхідності поновлення строку на касаційне оскарження спірних у цій справі рішення та постанови, як такого, що пропущено з поважних причин.

Зокрема, у поданому скаржником клопотанні, останній, мотивуючи необхідність поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, вказує, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05год 30хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.

Згідно з пунктом 116 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №39 від 24.02.2024 молодшого сержанта ОСОБА_1 (генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш») було призвано на військову службу в особливий період на строк з 24.02.2022 до його закінчення. Наказом від 24.02.2022 №2-к генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» ОСОБА_1 увільнив себе від роботи у зв`язку з призивом на військову службу з призовом осіб з числа резервістів в особливий період із збереженням місця роботи та посади. Скаржник зазначає, що зволікання у поданні касаційних скарг до Верховного Суду викликано незалежними від позивача обставинами, пов`язаними з неможливістю оперативного внесення змін до тексту касаційної скарги, її підписання генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» та повторним направленням засобами поштового зв`язку до Верховного Суду, оскільки починаючи з 24.02.2022 єдина посадова особа, яка має право підпису касаційної скарги це генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» ОСОБА_1 (інші працівники на яких можна покласти виконання обов`язків генерального директора з початку введення воєнного стану виїхали за кордон та перебувають там і по теперішній час) призваний та постійно перебуває у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Скаржник вважає, що зазначені ним вище обставини та наведення обґрунтованих підстав касаційного оскарження спірних у цій справі судових рішень, які безпідставно не були прийняті Верховним Судом при зверненні до суду з касаційною скаргою, зокрема вчетверте 18.12.2023 є достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження, як такого, що пропущено з об`єктивних та поважних причин. Скаржник просить визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження спірних у цій справі судових рішень та не позбавляти його у праві на доступ до правосуддя.

На підтвердження наведених у клопотанні обставин скаржник надає: копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №39, копію наказу генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» ОСОБА_1 від 24.02.2022 №2 про увільнення його від роботи у зв`язку із привозом на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та копії наказів генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» ОСОБА_1 від 26.08.2023 №9, від 04.09.2023 №10, від 03.10.2023 №14, від 10.10.2023 №16, від 16.12.2023 №21, від 24.12.2023 №23, від 10.01.2024 №3, згідно з якими генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» ОСОБА_1 у чітко визначений у вказаних наказах період приступав до виконання обов`язків генерального директора та увільнявся від них.

Разом з тим, оцінивши наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження спірних у цій справі судових рішень доводи та обґрунтування причин пропуску такого строку, Верховний Суд дійшов висновку, що вони не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним Кодексом строк.

Відповідно до частин першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З аналізу вищенаведених положень убачається, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

У той же час, Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням приписів статті 44 КАС України всі учасники справи мають однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків, а тому маючи намір добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судового рішення, скаржник повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Так, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21 була прийнята у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін, зокрема, й за участю представника позивача Шустової В.Ю. Повний текст постанови складено 12.07.2023.

Копію означеної постанови Товариство з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» отримало 04.08.2023 (про що зазначає сам скаржник у поданій ним касаційній скарзі). А, отже, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку (з урахуванням вихідних днів) був день із датою 04.09.2023.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що термін визначення процесуального строку на оскарження рішення суду обчислюється з моменту виготовлення судового рішення суду апеляційної інстанції в повному обсязі або з моментом вручення особі такого судового рішення, а тому обставини, на які вказує у клопотанні позивач, не свідчать про наявність у особи безумовного права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати своє право на касаційне оскарження судових рішень та не можуть вважатися належним доказом того, що пропуск строку на касаційне оскарження відбувся з незалежних від його волі причин.

До того ж, жодних доказів на підтвердження поважності причин, які є об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого КАС України строку звернення до суду, позивачем до суду не надано, зокрема, доказів, які б засвідчували факт об`єктивної неможливості позивача звернутися до Верховного Суду із касаційною скаргою оформленою у відповідності зі статтями 328, 330 КАС України та у межах строку, визначеного статтею 329 цього ж Кодексу.

Долучена до касаційної скарги копія наказу генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» ОСОБА_1 від 26.08.2023 №9 чітко засвідчує факт виконання вказаною особою обов`язків генерального директора у період з 26.08.2023 по 04.09.2023, тобто у період виникнення права на касаційне оскарження спірних рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21

Судом також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» зверталась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21 три рази.

Кожну з раніше поданих позивачем касаційних скарг Верховний Суд ухвалами від 13.09.2023, від 11.10.2023 та від 22.11.2023 повернув скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила викладання підстав для касаційного оскарження судових рішень, обов`язок зазначення яких визначено частиною четвертою статті 328 та пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, роз`яснивши скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328, частинами другою-третьою статті 353 КАС України та вказавши про наявність у особи права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою після повернення такої заявнику.

У цій справі звернення з касаційною скаргою є четвертим і саме скаржником не було дотримано вимог статей 328 і 330 КАС України, що стало підставою для повернення раніше поданих касаційних скарг заявнику, тобто, саме проявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» підхід до оформлення касаційних скарг став причиною для їх повернення.

До того ж, подаючи касаційну скаргу 18.12.2023 скаржник так і не врахував роз`яснень наданих Верховним Судом в своїх ухвалах; не усунув недоліків раніше поданих касаційних скарг, які стали підставою для їх повернення заявнику. Зміст вчетверте поданої позивачем касаційної скарг в частині викладення підстав для касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій є ідентичним раніше поданим скаргам.

А тому, у зв`язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, Верховний Суд в ухвалі від 27.12.2023 про залишення касаційної скарги без руху запропоновував скаржнику усунути недоліки касаційної скарги шляхом подання уточненої касаційної скарги, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Разом з тим, подана позивачем на виконання вимог ухвали від 27.12.2023 про залишення касаційної скарги без руху касаційна скарга жодним чином не усуває виявлених судом недоліків в частині викладення підстав для касаційного оскарження, а відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

Відтак, Верховний Суд вважає, що систематичне недотримання скаржником при зверненні до суду з касаційною скаргою, зокрема, положень статей 328, 330 КАС України щодо належного обґрунтування підстав передбачених цим Кодексом для оскарження судових рішень у касаційному порядку, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу та не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження.

Як зазначалось вище, відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною першою статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

У той же час, суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Посилання скаржника на обставини систематичного звернення до суду та невідкладного подання касаційної скарги у цій справі, зокрема, після її останнього повернення заявнику, недостатні для підтвердження поважності причин пропуску строку, адже скаржник, маючи намір реалізації наданого йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків, у тому числі, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Натомість, вчетверте касаційна скарга скаржником подана до Верховного Суду лише 18.12.2023, тобто зі спливом понад чотирьох місяців з моменту отримання повного тексту спірної постанови від 04.07.2023 (повний текст постанови скаржник отримав 04.08.2023) та зі спливом майже місячного строку з моменту повернення відповідно до ухвали від 22.11.2023 востаннє поданої позивачем касаційної скарги заявнику, що на переконання Верховного Суду, не є свідченням наміру добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження спірних судових рішень та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги.

Щодо посилання скаржника на обставину запровадження з 24.02.2022 на території України воєнного стану, Суд зазначає, що дійсно, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.

Запровадження воєнного стану є підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України має враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

При цьому, питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в країні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, зокрема й у випадку звернення до суду з повторною (черговою) скаргою, оскільки поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом у виняткових, особливих випадках і лише за наявності обставин об`єктивного й непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Окрім того, Верховний Суд, надаючи оцінку доводам скаржника, вважає за необхідне зауважити, що Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний Указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Верховний Суд критично оцінює посилання скаржника, як на поважність причин пропуску ним строку касаційного оскарження, на обставини призову та постійного перебування генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України та відсутність на підприємстві інших працівників на яких можна покласти виконання обов`язків генерального директора у зв`язку з їх фактичним виїздом за кордон, оскільки вважає, що неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб юридичної особи є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» є юридичною особою - діючим підприємством, яке свою господарську діяльність на період ведення в країні воєнного стану не зупиняло, та має в своєму штаті більше ніж одного працівника, що має право представляти його інтереси, а тому наведені скаржником доводи Верховний Суд оцінює як безпідставні, оскільки жодних доказів, які б засвідчувати штатну чисельність працівників та факт неможливості на жодного з них покласти виконання обов`язків генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» скаржник до суду не надав.

Звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України.

Усталеною є позиція Верховного Суду, що питання оцінки поважності причин пропуску строку (навіть в умовах правового режиму воєнного стану) через невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру і не надають такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд вважає, що у даному випадку пропуск строку на касаційне оскарження відбувся з суб`єктивних причин, які повністю залежали від волевиявлення скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш», оскільки дотримання вимог статей 328 і 330 КАС України, покладається на особу, яка звертається з касаційною скаргою, а повторне (чергове) звернення з касаційною скаргою на рішення суду, яке набрало законної сили, без дотримання часових обмежень визначених статтею 329 КАС України та з недоліками, які слугували підставою для повернення раніше поданих касаційних скарг заявнику, свідчить виключно про намагання скаржника домогтися безпідставного поновлення судом строку на касаційне оскарження та нівелювати принцип правової визначеності.

На переконання Суду, надані скаржником докази не підтверджують довід позивача, що він через непереборні обставини був позбавлений можливості з моменту виникнення права на касаційне оскарження, а саме починаючи з 04.08.2023 звернутись із касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21 оформленою у відповідності до положень статей 328, 330 КАС України.

Отже, зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не визнаються Судом поважними, оскільки вони не є такими, що не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судові рішення, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Сукупність обставин, на які посилається скаржник у поданому ним клопотанні, є суб`єктивними й пов`язані виключно з неналежною організацією роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» та свідчать про те, що скаржник допустив необґрунтовані зволікання щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд не вбачає підстав для визнання, зазначених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, Суд -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» про поновлення строку касаційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №520/18339/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень, податкової вимоги.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

М.М. Гімон

Р.Ф. Ханова