Справа № 489/48/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 489/48/22

Перша інстанція: суддя Кокорєв В.В.,

повний текст судового рішення

складено 22.09.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2023 у справі №489/48/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними, скасування постанов по справам про адміністративне правопорушення та закриття проваджень у справах

У С Т А Н О В И В:

У січні 2022 ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із позовними заявами, у яких просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ВМ №00002385 від 08.12.2021, винесену старшим державним інспектором Відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною, по справі про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500грн. за ч.2 ст.132-1 КУпАП;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ВМ №00003607 від 15.12.2021, винесену головним спеціалістом Відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренком Максимом Олександровичем, по справі про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000грн. за ч.2 ст.132-1 КУпАП;

- закрити провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що автомобільним перевізником у спірних правовідносинах виступало ТОВ «ІВ-ТРАНС», а тому притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення є безпідставним. Також позивач акцентував увагу на тому, що вантаж, який перевозився був сипучим. До того ж, на думку ОСОБА_1 , спірні постанови серії ВМ №00002385 від 08.12.2021, серії ВМ №00003607 від 15.12.2021 не містять визначених законодавством обов`язкових реквізитів.

Відповідач з позовними вимогами не погоджувався з підстав викладених у відзиві на позовну заяву зазначаючи, що транспортними засобом марки MAN, державний номер НОМЕР_1 , DAF, державний номер НОМЕР_2 , здійснювалось перевезення вантажів з перевищенням допустимих вагових параметрів без відповідного дозволу. Також, Укртрансбезпека вказувала, що оскаржувана постанова відповідає законодавчим вимогам та містить усі необхідні реквізити. Як стверджував суб`єкт владних повноважень, транспортні засоби, якими здійснювалось перевезення вантажу не є контейнеровозами, а тому максимально допустиме навантаження для таких транспортних засобів становить 40т.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22.09.2023 у справі № 489/48/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ВМ №00002385 від 08.12.2021, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною, по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ВМ №00003607 від 15.12.2021, винесену головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренком Максимом Олександровичем, по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Закрито провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції вказав про те, що спірні постанови серії ВМ №00002385 від 08.12.2021, серії ВМ №00003607 від 15.12.2021 не містять необхідних та достатніх відомостей на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням районного суду Укртрансбезпекою подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, суб`єктом владних повноважень викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Державна служба України з безпеки на транспорті вказує, що постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00002385 від 08.12.2021, серії ВМ №00003607 містять усі необхідні реквізити, а також прийняті у повній відповідності із законодавчими приписами. Крім того, на думку скаржника, транспортні засоби, якими здійснювалось перевезення вантажу, не є контейнеровозами, а тому повинен застосовуватися норматив 40т. Як зазначає скаржник, загальна маса кожного транспортного засобу окремо становила на 11,6% (7,24тон) та 5,5% (5,634тон), що є перевищенням вагових параметрів. При цьому, відповідних дозволів на перевезення вантажів із перевищенням вагових параметрів позивачем в уповноваженого органу отримано не було.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга суб`єкта владних повноважень підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 05.12.2021 по автошляху М-07 Київ Ковель Ягодин км. 62 + 879, транспортним засобом марки MAN TGA 18.430, державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом, здійснювалося перевезення вантажу.

Вказані транспортні засоби належать ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

08.12.2021 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00002385, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП (рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу перевищено на 5,5% (5,634тон) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500грн.

Також, колегією суддів з`ясовано, що 15.12.2021 по автошляху М-07 Київ Ковель Ягодин км. 62 + 879, транспортним засобом марки DAF 95 FX 380, державний номерний знак НОМЕР_5 із напівпричепом, здійснювалося перевезення вантажу.

Вказані транспортні засоби належать ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_6 .

15.12.2021 головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитенком М.О. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00003607, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП (рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу перевищено на 11,6% (7,24тон) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн.

Не погодившись із вищевказаними індивідуальними актами позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд даної справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища Законом України «Про дорожній рух» визначено правові та соціальні основи дорожнього руху.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 р. № 879, передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 установлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, відповідно до пункту 22.5 яких за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Так, згідно із постановою серії ВМ № 00002385 від 08.12.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, 05.12.2021 о 17год. 23хв. за адресою М-07, Київ Ковель Ягодин км. 62 + 879 технічним засобом WIM6, 6, зафіксовано транспортний засіб марки MAN TGA 18.430, державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу перевищено на 5,5% (5,634тон).

Згідно із постановою серії ВМ № 00003607 від 15.12.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, 15.12.2021 о 14год. 04хв. за адресою М-07, Київ Ковель Ягодин км. 62 + 879 технічним засобом WIM6, 6, зафіксовано транспортний засіб марки DAF 95 FX 380, державний номерний знак НОМЕР_5 із напівпричепом, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу перевищено на 11,6% (7,24тон).

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача дозволів на рух вказаних транспортних засобів автомобільними дорогами України з перевищенням допустимих вигових параметрів або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачено частиною 2 статті 132-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Таким чином, оскільки у межах спірних правовідносин контролюючим органом установлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортних засобів марки MAN TGA 18.430, державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом, та марки DAF 95 FX 380, державний номерний знак НОМЕР_5 із напівпричепом, що належать ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності та обґрунтованості винесення спірних постанов серії ВМ № 00002385 від 08.12.2021 та серії ВМ № 00003607 від 15.12.2021.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що в межах спірних правовідносин спеціалізовані напівпричепи не використовувались як контейнеровози, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері.

Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_7 - «напівпричіп - спеціалізований н/пр контейнеровоз-Е» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу.

Така зміну функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Отже, колегія суддів вказує, що в даному випадку норматив перевищення ваги транспортних засобів становить 40т.

Означене вказує про неправильність доводів позивача стосовно того, що в даному випадку масою перевищення для транспортних засобів є 44т.

Не є юридично спроможними, як на підставу для задоволення позивних вимог, також посилання позивача відносно того, що автомобільним перевізником у спірних правовідносинах виступало ТОВ «ІВ-ТРАНС», з огляду на таке.

Апеляційний адміністративний суд зазначає, що виконання державного контролю за безпекою на автомобільному транспорті може здійснюватись, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі: вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількість осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому, така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді мета даних, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання, фотографії транспортного засобу тощо.

У свою чергу, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів - у відповідності до діючого законодавства.

В разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-2 КУпАП, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлюють відповідальну особу, визначену у частині першій ст. 14-3 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Системний аналіз вищенаведеної законодавчої норми свідчить про наявність двох взаємовиключних суб`єкти відповідальності.

Між тим, сам по собі факт передачі транспортного засобу в оренду, без внесення відомостей про це до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не звільняє власника від відповідальності незалежно від того, з чиєї вини невнесення відповідних відомостей до Реєстру мало місце.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що в досліджуваній ситуації саме позивач є належним суб`єктом для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а сам по собі факт передачі транспортних засобів в оренду ТОВ «ІВ-Транс», без внесення відомостей про це до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не звільняє ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Означене у повному обсязі спростовує відповідну частину доводів позивача, які викладено останнім в обґрунтування позовних вимог.

Щодо невідповідність постанов серії ВМ № 00002385 від 08.12.2021 та серії ВМ № 00003607 від 15.12.2021 вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, колегія суддів вказує про таке.

Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

При цьому, відповідно до пункту 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, вказане свідчить, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, передбачено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Між тим, Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.

За наслідками дослідження спірних постанов серії ВМ № 00002385 від 08.12.2021 та серії ВМ № 00003607 від 15.12.2021, апеляційним судом установлено, що такі акти індивідуальної дії містить: відомості про найменування органу та посадової особи, який її виніс; дату розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічного засобу; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що наведені у спірних рішеннях суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість актів індивідуальної дії.

Отже, установлені в межах даного апеляційного перегляду справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні висновки та викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 293 КУпАП орган (посадова особа), розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.

Частинами 7, 8 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що висновки районного суду не відповідають, викладеним у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відтак, з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Ленінського районного суду Одеської області від 22.09.2023 у справі №489/48/22 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.268, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2023 у справі №489/48/22 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними, скасування постанов по справам про адміністративне правопорушення та закриття проваджень у справах відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, з урахуванням приписів ст.272 КАС України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло