Справа № 740/7378/23
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/7378/23
Провадження № 2-а/740/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої Я. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Гринь Людмилою Василівною, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

установив:

У листопаді 2023 року представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 01 листопада 2023 року серії БАД № 835513, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та провадження у справі закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Позов мотивовано тим, що на підставі постанови серії БАД № 835513 від 01 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу розміром 340,00 грн, за те що він 01 листопада 2023 року о 01 год. 45 хв. у м. Ніжині по вул. Борзнянський Шлях, керуючи автомобілем DAF XF105.460, р. н. НОМЕР_1 , з напівпричепом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух ТЗ, маса яких перевищує 12 тон заборонено» та здійснив проїзд в зоні дії цього знаку, чим порушив п. 2.4 В ПДР України.

На підставі договору про надання послуг з перевезення вантажу, укладеного між СТОВ «Дружба-нова» та позивачем, останній взяв на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом вантаж з місця відправлення до пункту призначення по визначеному маршруту та видати вантаж уповноваженій особі. 01 листопада 2023 року позивач привіз та вивантажив вантаж. На під`їзді до місця стоянки з позивачем зв`язався диспетчер та повідомив, щоб він їхав на загрузку у село Мала Кошелівка. Не заїжджаючи на стоянку, він поїхав на виконання завдання. По вул. Борзнянський Шлях позивача зупинили працівники поліції, які звинуватили його у порушенні ПДР та склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Позивач не погодився із складеною постановою, про що відразу повідомив працівників поліції, які на його заперечення та незгоду ніяк не відреагували. На думку позивача, оскаржувана постанова є безпідставною, без належних та допустимих доказів, при її постановленні були допущені грубі порушення норм чинного законодавства та грубо порушені його прав.

У відзиві на позов представник відповідача Телень Олена просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова винесена поліцейським з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивач дійсно порушив ПДР України.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 01 листопада 2023 року поліцейський ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Коромисел Олександр Михайлович прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАД № 835513, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 01 листопада 2023 року о 01 год. 45 хв. у м. Ніжині по вул. Борзнянський Шлях водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAF XF105.460, р. н. НОМЕР_1 , з напівпричепом WIELTON, р. н. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15 «Рух ТЗ, маса яких перевищує 12 тон заборонено» та здійснив проїзд в зоні дії цього знаку, чим порушив п. 2.4 В ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення п еревищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 2.4 В ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п. 2 розділу III зазначеної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У той же час статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 283 КУпАП зобов`язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу (вивчити докази, свідчення свідків, розглянути пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката) і тільки після цього винести постанову.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суть правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, полягає в порушенні вимог дорожнього знаку 3.15 ПДР України, який забороняє рух транспортного засобу, маса якого перевищує 12 т.

Разом з цим відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач дійсно порушив вимоги дорожнього знаку 3.15 ПДР України, який забороняє рух транспортного засобу, маса якого перевищує 12 т, як і доказів того, що маса транспортного засобу, яким керував позивач, перевищувала 12 т.

Суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення не надано.

В оскаржуваній постанові міститься посилання на докази, зокрема відео М505. Крім того, представник відповідача у відзиві вказував, що порушення ПДР України позивачем підтверджено належними доказами (відео та фото доказами), однак до відзиву не додано жодних матеріалів, які б підтверджували об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що за відсутності фото-відео-фіксації, сама по собі спірна постанова про адміністративне правопорушення повністю не відображає обставин, установлених при розгляді справи, та не підтверджує факту вчинення позивачем правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом порушення позивачем п. 2.4 В ПДР України та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 139 КАСУ слід вирішити питання щодо судового збору.

Керуючись ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Гринь Людмилою Василівною, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 835513, прийняту 01 листопада 2023 року поліцейським ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Коромисел Олександром Михайловичем скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (; м. Чернігів, пр-т Перемоги, 74) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судових витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко