Справа № 140/33249/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/33249/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 11.10.2023 №22/05.04-11, №23/05.04-11, №24/05.04-11, №25/05.04-11, №26/05.04-11, №27/05.04-11.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області було порушено процедуру проведення перевірки закладу, де ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, а відтак оскаржувані постанови, прийняті за результатами позапланового заходу державного контролю є протиправними та підлягають скасуванню.

Зокрема позивач вказує, що протягом 05.10.2023-06.10.2023 посадовими особами відповідача, а саме завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами - ОСОБА_2 та головним спеціалістом відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Приступою Інною Сергіївною було проведено перевірку закладу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », підставою якої стали звернення гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про порушення в даному закладі вимог антитютюнового законодавства, які позивач вважає безпідставними.

Щодо самої процедури проведеної перевірки, зауважує, що, дійсно, 06.10.2023 працівники Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області відвідували заклад ресторанного господарства у АДРЕСА_1 (ресторан «Люди»). Проте, чи проводили вони якусь перевірку позивачу не відомо, оскільки в період коли він спілкувався з перевіряючими, то вони лише вручили направлення на проведення перевірки та ознайомили з відповідним наказом на її призначення. В свою чергу позивачем було надано документи, що посвідчують реєстрацію його як фізичної особи-підприємця. Крім того, завідувач сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами - ОСОБА_2 попросив надати відкриту коробку з тютюну для кальянів, пофотографував її та повідомив про необхідність присутності під час складення акту, на що позивач погодився та надав йому свій особистий телефонний номер. Після цього працівники контролюючого органу покинули приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В той же час варто 06.10.2023 позивача не повідомлено (маючи особистий номер мобільного телефону) про намір вручити акт за наслідками перевірки, про необхідність прибуття для такого вручення. Акт від 06.10.2023 №10/05.04-10, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення був вручений працівниками контролюючого органу бухгалтеру ОСОБА_5 , яка його заповнила, підписала та отримала. Однак, як зазначає позивач, він не надавав бухгалтеру ОСОБА_5 жодного доручення на підписання відповідного акту чи представництво моїх інтересів, що беззаперечно свідчить про порушення посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області приписів частини 11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Тому позивач не зміг реалізувати своє право на захист, надати пояснення, зауваження чи заперечення оскільки з викладеними в акті порушенням повністю не погоджується, що вказує на порушення контролюючим органом частини шостої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Також позивач наголошує на тому, що з матеріалів справи, зокрема відеозаписів вбачається той факт, що фактично перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення щодо ФОП ОСОБА_1 була розпочата 05.10.2023 та з відеозаписів від 05.10.2023 вбачається, що саме ними обгрунтовуються нібито вчиненні мною порушення Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

Крім того, позивач зазначає, що 05.10.2023 жодної перевірки щодо дотримання антитютюнового законодавства в закладі, де він здійснює господарську діяльність не проводилось, йому не було ні пред`явлено а ні вручено направлення на проведення державного нагляду (контролю) та не було пред`явлено посвідчення, що засвідчувало б посадову особу органу державного нагляду (контролю). Тим більше, як свідчать матеріали відеозапису під назвою «2023_1005_055_000055-001» (02 хв 10 с) в головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами - ОСОБА_6 таке посвідчення взагалі було відсутнє. При цьому наголошує, що проведення перевірки без участі суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи, якому про її проведення не було відомо, є суттєвим порушенням прав такої особи, встановлених нормами «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Працівники контролюючого органу 05.10.2023 прийшли в заклад ресторанного господарства, розпочали проведення позапланової перевірки, зафіксували нібито якесь порушення, і лише тоді почали з`ясовувати хто є керівником та чи буде він присутній під час проведення перевірки. Проведення позапланової перевірки суб`єкта господарювання за відсутності фізичної особи-підприємця або уповноваженої нею особи, керівника юридичної особи або особи, уповноваженої керівником, не допускається, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.07.2020 у справі №808/1485/16 та від 31.07.2020 у справі №815/4129/17.

Позивач вказує, що перевірка відбулася до моменту вручення направлення на перевірку лише 06.10.2023, що свідчить про дію контролюючого органу всупереч чинному законодавству та про незаконність проведеної перевірки.

Щодо оскаржуваних постанов та виявлених порушень, то позивач стверджує, що захід позапланового державного нагляду (контролю) 05.10.2023 є незаконно проведеним, оскільки ні позивачу, ні уповноваженій особі не було пред`явлено (вручено) направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) та не було пред`явлено посвідчення, що засвідчувало б посадову особу органу державного нагляду (контролю), а тому будь-які докази, здобуті внаслідок таких заходів є недопустимими.

Крім того, позивач звертає увагу, що працівники ГУ Держпродспоживслужби оштрафували суб`єкта господарювання чотири рази за одне й те саме правопорушення «за розміщення попільничок чи кальяну або куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів у приміщеннях закладів ресторанного господарства», що є неприпустимим; факт реклами, стимулювання продажу та спонсорства тютюнових виробів ніде не зафіксований, а тому є недоведений, тим більше, що продаж тютюнових виробів не заборонено чинним законодавством, що на думку позивача, дозволяє прийти до висновку, що позапланова перевірка була проведена посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області з суттєвими порушеннями, що робить її результати нелегітимними, а оскаржувані постанови незаконними та такими, що підлягають до скасування.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. Так, підставою для проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 є скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що паління кальяну в приміщенні закладу (ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») с порушенням, що спричинили шкоду їх правам та законним інтересам. Разом з цим вказує, що загальновідомим є той факт, що перебування в приміщенні, де курять кальян, завдає такої ж серйозної шкоди, як і власне куріння, що у свою чергу може розцінюватись, як порушення, що спричинило шкоду здоровлю. Отже, у скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які стали підставою для проведення позапланової перевірки чітко зазначено, яким чином порушені їхні права.

Стосовно тверджень Позивача про те, що його ніхто не повідомив про намір вручити акт за результатами перевірки, пре5дставник відповідача стверджує, що відповідно до направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 02.10.2023 №255 захід державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_1 проводився у період з 05.10.2023 по 06.10.2023. Абзацом 10 статті 7 Закону №877-V передбачено, що в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Тобто, 06.10.2023 є останнім днем перевірки.

Відповідач вказує, що 06.10.2023 під час позапланового заходу державного нагляду (контролю) позивача було повідомлено, що сьогодні (06.10.2023) буде складено Акт перевірки, що підтверджується матеріалами відеофіксації, зокрема починаючи з 02 хв. 22 с. на відеозаписі під назвою 2023_1006_055_000055-001.тр4 перевірки, тому Позивачу було відомо, що посадові особи Головного управління вручать акт перевірки саме 06.10.2023.

Також, відповідач вважає таким, що не відповідає дійсності твердження Позивача стосовно того, що він не надавав ОСОБА_5 жодного доручення, а також, що йому не було відомо про факт складення будь-яких актів, оскільки на відеозаписі під назвою 2023_1006_055_00005 5-001.mp4 починаючи з 08 хв. 01 с. позивач в телефонному режимі уповноважує бухгалтера ОСОБА_5 на підписання акту позапланової перевірки.

Щодо проведення позапланового заходу державного нагляду контролю та фактів, які підтверджують виявлені порушення, відповідач зазначає, що відповідно до абзацу сьомого частини третьої статті 7 Закону №877 у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються дата початку та дата закінчення заходу. Абзацом другим статті 11 Закону №877 передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

Згідно направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 02.10.2023 № 255, захід державного нагляду контролю проходив з 05 по 06.10.2023. Отже, в посадових осіб Головного управління були наявні підстави для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) починаючи з 05.10.2023.

Так, 05.10.2023 посадовими особами Головного управління були зафіксовані факти розміщення кальянів в приміщенні закладу ресторанного господарства «Люди». Разом з цим, 06.10.2023 посадовими особами Головного управління також було зафіксовано факт розміщення кальянів в закладі ресторанного господарства «Люди».

Вказане підтверджується, як відеозаписами позапланового заходу державного нагляду (контролю), так і фіскальним чеком №001 від 06.10.2023 та чеком №239, які були надані посадовим особам Головного управління в ході здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю). Також, посадовими особами під час здійснення позапланового заходу (контролю) зафіксований факт реклами та стимулювання продажу та спонсорства тютюнових виробів, а саме на вхідних дверях закладу ресторанного господарства «Люди» розміщений напис «ЩОДНЯ БУРГЕР-КАЛЬЯН- КОКТЕЙЛЬ».

Разом з цим, факт стимулювання до продажу тютюнових виробів підтверджується й тим, що на сторінці в Instagram (http:www/instagram.com/lyudy.lutsk/) міститься заклик: «Виходь і приходь в Люди! (10:00-22:00) щоб: поїсти, попити та подиміти! Уоlі 17, Lutsk», про що також повідомляє ОСОБА_4 у своїй скарзі. Вказані факти стимулювання до продажу тютюнових виробів підтверджується фотодокументами, які знаходяться в матеріалах перевірки.

Відповідач також звертає увагу, що акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення від 06.10.2023 №10/05.04-10 підписаний уповноваженою особою Позивача без зауважень та заперечень щодо проведення заходу державного нагляду контролю та складення акта перевірки.

Відповідно до абзацу сьомого частини другої статті 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» (надалі - Закон №2899-1V) за порушення норм цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, застосовує Фінансові санкції до суб`єктів господарювання у разі розміщення попільничок чи кальяну або куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів у приміщеннях закладів ресторанного господарства - три тисячі гривень, а в разі повторного протягом року вчинення таких порушень - п`ятнадцять тисяч гривень, тобто за кожен розмішений кальян складається окрема постанова. Таким чином, посадові особи Головного управління при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) та винесенні оскаржуваних постанов діяли відповідно до Законів № 877 та № 2899-IV.

Стосовно клопотання про ознайомлення з матеріалами перевірки, то представник відповідача вказує, що суб`єкт господарювання має право ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю) лише під час планових та позапланових заходів, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Щодо постанов про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», відповідач зазначає, що в Акті перевірки вказано за що саме накладено штрафні санкції, а факти цих порушень підтверджуються матеріалами позапланового заходу державного нагляду (контролю).

З огляду на викладені обставини відповідач вважає, що постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 11.10.2023 №22/05.04-11, №23/05.04-11, №24/05.04-11, №25/05.04-11, №26/05.04-11, №27/05.04-11 не можуть бути скасованим у зв`язку із відсутністю у позовній заяві обґрунтувань, доказів, які б вказували та/або підтверджували їх протиправність та незаконність а тому позапланова перевірка у позивача проведена з підстав передбачених Законом №877.

Відповідач вважає, що при проведенні перевірки та прийнятті постанов діяв на підставі, у спосіб та у межах повноважень, визначених законом, тому просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області від 25.09.2023 №388-адм (а. с. 56), направлення №255 від 02.10.2023 (а. с. 57), наказу від 03.10.2023 №475-ос «Про виконання доручення» (а. с. 58), у період з 05.10.2023 по 06.10.2023 посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, а саме завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами - ОСОБА_2 та головним спеціалістом відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Приступою Інною Сергіївною був проведений позаплановий захід державного контролю за дотриманням законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення позапланового заходу державного контролю складено акт від 06.10.2023 №10/05.04.-10, яким установлено, зокрема, порушення в частині куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних із їх вживанням, а також електронних сигарет і кальянів у приміщеннях закладів ресторанного господарства; зафіксовано продаж тютюнових виробів та розміщення кальяну. Крім того в приміщенні ресторану «ЛЮДИ» де куріння заборонено, відсутня наочна інформація, яка має складатися із відповідного графічного знаку про заборону куріння та тексту такого змісту: «Куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання, кальянів заборонено!», чим порушено вимоги статті 13 та статті 16 Закону України №2899.

Акт перевірки підписаний бухгалтером ОСОБА_5 без зауважень.

На підставі акту від 06.10.2023 №10/05.04-10 відповідачем 11.10.2023 винесено постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення»:

- №22/05.04-11, якою за куріння в приміщенні закладу ресторанного господарства та не розміщення наочної інформації про заборону куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв джля споживання тютюнових виробів без їх згорання, кальянів до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 1000,00 грн;

- №23/05.04-11, якою за порушення заборони щодо реклами, стимулювання продажу та спонсорства тютюнових виробів до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 30000,00 грн;

- №24/05.04-11, №25/05.04-11, №26/05.04-11, №27/05.04-11, яким за розміщення попільничок чи кальяну або куріння, вживання, використання тютюнових виробів, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання, кальянів, до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в загальному розмірі 12000,00 грн (по 3000,00 грн за кожен кальян).

Не погоджуючись із підставами застосування штрафних санкцій та з огляду на порушення відповідачем порядку проведення перевірки, позивач оскаржив постанови про накладення штрафу до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до «Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі Положення №667) Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику, зокрема, у галузі, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.

У відповідності до пункту 4 Положення №667, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням показників вмісту шкідливих для здоров`я людини речовин і інгредієнтів у тютюнових виробах, які реалізуються на території України, та проводить моніторинг ефективності вжитих заходів з попередження і зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»(далі - Закон №877-V).

У розумінні статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 2 Закону №877-V обумовлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини восьмої статті 2 Закону №877-V центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Частиною першою статті 4 Закону №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1, абзацу п`ятого частини першої статті 6 Закону №877-Vдержавний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Частиною 11 статті 4 Закон №877-V передбачено, що плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо Фізичної особи - підприємця мас здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Згідно з абзацом п`ятим частини першої статті 6 Закону №877-V підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (частина третя статті 6 Закону №877-V).

Загальні вимоги до проведення заходів державного нагляду (контролю) закріплені у статті 7 Закону №877-V. Так для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (частина перша).

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою (частина друга).

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу (частини третя - четверта).

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п`яти робочих днів з дня складення акта надається суб`єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи від отримання розпорядчого документа щодо усунення порушень вимог законодавства він направляється рекомендованим листом або у випадках, передбачених законом, - за допомогою електронного кабінету або іншої інформаційної системи, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевірявся, а на копії розпорядчого документа, який залишається в органі державного нагляду (контролю), проставляються відповідний вихідний номер і дата направлення.

Відповідно до абзацу шостого частини другої статті 8 Закон №877-V, органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані ознайомити керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом.

Як видно зі змісту наказу від 25.09.2023 №388-адм, призначення заходу державного контролю зумовлене надходженням звернень громадян Олексія Гуслістого від 13.09.2023 та Тетяни Головко від 14.09.2023, а предметом його здійснення - дотримання законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.

Щодо вказаних підстав для проведення позапланової перевірки суд зазначає наступне.

Як уже зазначалось судом, у відповідності до абзацу п`ятого частини першої статті 6 Закону №877-V підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

У постанові Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №540/1245/20 наголошено, що як вбачається зі змісту абзацу п`ятого частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставою для здійснення позапланових заходів є не будь-яке звернення фізичної особи, а звернення, в якому йдеться про порушення, шо спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави. На доведення порушення спрямована й та частина правової норми, котра передбачає необхідність додавання документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Контролюючий орган не має обов`язку щодо попередньої перевірки фактів, викладених у зверненні, однак повинен перевіряти обґрунтованість (підставність) звернення фізичної особи, а саме чи свідчать зазначені заявником обставини про порушення, котре спричинило шкоду його правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави. Незазначення у зверненні обставин порушення прав заявника, спричинення шкоди навколишньому природному середовищу чи безпеці держави свідчать про його безпідставність і не можуть бути належними підставами для призначення позапланових заходів контролю.

Тобто, згідно вимог абзацу п`ятого частини першої статті 6 Закон №877-V у звернені фізичної особи має бути зазначено, у який спосіб і яке саме право заявника було порушено. Саме ці порушення згодом і визначають предмет перевірки. У протилежному випадку будь-яке звернення може бути використане як підстава для перевірки, що призведе до нівелювання правових гарантій суб`єктів господарювання від втручання в господарську діяльність».

Разом з тим, із змісту скарг громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 52, 53) слідує, що останні стали свідками вживання (паління) кальяну в закладі «Люди», що є порушенням Закону України №2899-IV, однак не зазначено, яким чином порушено права вказаних осіб скаржників (заявників), відтак вказані факти не можуть бути належними підставами для призначення позапланових заходів контролю.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 02.10.2023 №255, дата початку проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 05.10.2023, дата закінчення проведення перевірки 06.10.2023; підставою для проведення перевірки є наказ №388-адм від 25.09.203. Направлення дійсне при пред`явленні службового посвідчення (а. с. 57).

Як встановлено матеріалами справи, в тому числі долученим компакт-диском із відеозаписом проведення позапланової перевірки, 06.10.2023 працівники Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області перебуваючи у закладі ресторанного господарства «Люди» у АДРЕСА_1 було вручено ФОП ОСОБА_1 направлення на проведення перевірки та ознайомили останнього із відповідним наказом на її призначення. Позивачем були надані документи, що посвідчують реєстрацію його як фізичної особи-підприємця. Також завідувачем сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами ОСОБА_2 була проведена фотозйомка коробки з тютюном для кальянів та повідомлено ФОП ОСОБА_1 про необхідність його присутності під час складення акту, на що позивач погодився та надав свій особистий телефонний номер. Будь-яких інших дій щодо здійснення заходів щодо дотримання законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення (фото, відеозйомка) в присутності ФОП ОСОБА_1 представниками контролюючого органу не вчинялись.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно відеозаписів, наданих сторонами, вбачається, що фактично перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення щодо ФОП ОСОБА_1 була розпочата 05.10.2023, однак із порушенням приписів норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки прибувши в заклад, де здійснює позивач господарську діяльність з метою проведення перевірки щодо дотримання антитютюнового законодавства позивачу не було вручено ні наказу на проведення перевірки, ні направлення. Крім того, в головного спеціаліста відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами ОСОБА_6 було відсутнє службове посвідчення, що свідчить про порушення контролюючим органом положень частини одинадцятої статті 4 та абзацу першого частини п`ятої статті 7 Закон №877-V, що свідчить про протиправність такої перевірки.

При цьому слід наголосити, що проведення перевірки без участі суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи, якому про її проведення не було відомо, є суттєвим порушенням прав такої особи, встановлених нормами «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема, в частині прав перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) І одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), у випадках визначених цим Законом; бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Тобто працівники контролюючого органу 05.10.2023 прийшли в заклад ресторанного господарства, яке належить позивачу, розпочали певні дій щодо проведення позапланової перевірки з фіксацією порушення, і лише після вказаних дій почали з`ясовувати в персоналу ресторану хто є керівником та чи буде він присутній під час проведення перевірки.

Суд зазначає, що особливість позапланової перевірки та її відмінність від планової перевірки полягає у тому, що це корелюється із правом контролюючого органу прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби згідно з робочим графіком суб`єкта господарювання. Водночас наведене не виключає необхідності дотримання уповноваженими особами контролюючого органу, в даному випадку ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області вимог чинного законодавства в контексті самої процедури проведення перевірки а саме: пред`явлення відповідних посвідчень, ознайомлення та вручення направлення та наказу на перевірку.

Крім того, проведення позапланової перевірки суб`єкта господарювання за відсутності фізичної особи-підприємця або уповноваженої нею особи, керівника юридичної особи або особи, уповноваженої керівником, не допускається.

В даному випадку перевірка розпочалась 05.10.2023 до моменту вручення направлення та наказу на її проведення, що вказує на те, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень проведення заходу державного контролю як способу реалізації повноважень суперечить приписам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Щодо вручення акту від 06.10.2023 №10/05.04-10, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення уповноваженій особі, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний акт отриманий бухгалтером ОСОБА_5 .

При цьому, позивач заперечує той факт, що уповноважував вказану особу на підписання вказаного акту.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позивач у телефонному режимі доручив бухгалтеру ОСОБА_5 отримати акт перевірки.

Однак, суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки матеріалами справи, в тому числі відеофіксацією проведеної перевірки не підтверджується той факт, що ФОП ОСОБА_1 уповноважував бухгалтера ОСОБА_5 на підписання акту від 06.10.2023 №10/05.04-10, оскільки усі дій проводились в телефонному режимі. Крім того, особу бухгалтера ОСОБА_5 представниками контролюючого органу встановлено не було так як і факт її працевлаштування у ФОП ОСОБА_1 , що також свідчить про порушення порядку проведення перевірки та вручення уповноваженій особі акту за результатами її проведення.

Позивач не заперечує, що бухгалтер ОСОБА_5 є його найманим працівником, однак зазначає, що це не дає підстави вважати, що вказана особа є уповноваженою ним собою, за участі якої такий позаплановий захід контролю міг бути проведений посадовими особами відповідача. Сам по собі факт перебування ОСОБА_5 у трудових відносинах не свідчить про її уповноваження на прийняття участі у проведенні позапланової перевірки від імені суб`єкта господарювання або замість нього, та, відповідно, про можливість проведення відповідачем позапланової перевірки за участі цієї особи чи вручення їй акту за результатами такої перевірки.

Верховний суд у постанові від 04.10.2022 у справі №420/1842/21 зазначив, що під час розгляду справи та накладення штрафної санкції на суб`єкта господарювання за порушення вимог законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення мають враховуватися пояснення та заперечення останнього. При цьому реалізація права подавати письмові пояснення суб`єктом господарювання може бути здійснена за умови обізнаності останнього про проведення перевірки щодо нього, присутності під час її проведення, надання можливості ознайомлюватися з актом перевірки та іншими матеріалами справи.

В даному випадку суб`єкт господарювання був позбавлений права бути присутнім при проведенні перевірки щодо нього та бути ознайомленим з актом перевірки.

Як встановлено судом, однією із підстав неправомірності прийнятих постанов про накладення штрафу позивач вказав порушення порядку та процедури проведення позапланової перевірки, що виключає можливість прийняття за результатами незаконної перевірки будь-яких рішень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У частині другій статті 2 КАС України також наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що необхідною передумовою для прийняття рішення (або іншого акта індивідуальної дії) у разі встановлення контролюючим органом порушень вимог законодавства є саме проведення перевірки як способу реалізації управлінських функцій суб`єкта владних повноважень.

Поряд з тим суб`єкт господарювання не завжди може оцінити дії суб`єкта владних повноважень безпосередньо на етапі повідомлення про проведення перевірки та реалізувати свої права щодо недопуску до перевірки, якщо положення закону щодо її призначення чи проведення останнім не були дотримані. Тому правова оцінка дій відповідача як суб`єкта владних повноважень не залежить від реакції суб`єкта господарювання на такі дії та передбачених законодавством способів захисту його прав, а також від того, чи фактично використав позивач оперативні заходи правового захисту у вигляді недопуску до проведення перевірки у випадку, встановленому законом. Саме такий підхід забезпечує дотримання балансу приватних і публічних інтересів в правовідносинах, які характеризуються нерівністю сторін в силу наявності у органу державного ринкового нагляду та контролю як суб`єкта владних повноважень компетенції застосовувати, зокрема, заходи примусового впливу на суб`єкта господарювання.

У свою чергу невиконання вимог закону щодо підстав чи порядку проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки і у такому разі акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, лише за умови дотримання суб`єктом владних повноважень вимог чинного законодавством України щодо порядку та умов проведення перевірки вона може бути належною підставою для прийняття рішень за її наслідками і навпаки, будь-яке рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що при оскарженні рішень контролюючого органу, прийнятих за наслідками перевірки, суб`єкт господарювання не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких рішень, то суд вважає, що таким підставам позову, за їх наявності, необхідно надавати правову оцінку в першу чергу, і якщо встановлені обставини щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й були прийняті спірні рішення, то це є достатнім для висновку про їх протиправність.

У цій справі позивач, покликаючись на незаконність проведеної перевірки та її результатів, доводить, що позапланова перевірка була проведена всупереч приписам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Не заперечуючи повноважень відповідача на проведення позапланової перевірки суб`єкта господарювання, а також притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, суд зазначає, що реалізація цих повноважень повинна здійснюватися у визначений законом спосіб, тобто, у чіткій відповідності з наказом на проведення перевірки та направленням на перевірку. Саме ці посадові особи за безпосередньої участі повинні неупереджено та об`єктивно встановити обставини щодо предмета перевірки, зафіксувати їх та викласти висновки перевірки з посиланням на конкретні положення законодавства.

Однак, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт грубого порушення відповідачем порядку проведення перевірки. Відповідач цих порушень не спростував.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Абзац другий частини другої статті 77 КАС України зобов`язує суб`єкта владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд дійшов висновку, що внаслідок процедурного порушення проведення перевірки акт, складений за результатами її проведення, суперечитиме закону. Отже, акт перевірки не може бути прийнятий як допустимий доказ у зв`язку із порушенням порядку його отримання, як і оскаржувані постанови, які ґрунтується на відомостях такого акта перевірки. Відтак, вказана перевірка проведена незаконно, що в свою чергу є безумовною та самостійною підставою для визнання протиправними прийнятих за її результатами оскаржуваних постанов.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача як суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять допустимих та достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, перш за все доказів, отриманих у спосіб, визначений законом, для притягнення до відповідальності позивача відповідно до положень Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

За таких обставин суд дійшов переконання, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанов 11.10.2023 №22/05.04-11, №23/05.04-11, №24/05.04-11, №25/05.04-11, №26/05.04-11, №27/05.04-11 слід задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати - витрати пов`язані з наданням правничої допомоги та у зв`язку зі сплатою судового збору.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 24.10.2023, укладеного між адвокатом Симчуком Назарієм Вікторовичем та позивачем ОСОБА_1 (а. с. 80-82), додаток №1 до договору про надання правничої допомоги (а. с. 83).

Пунктом 7.1 договору від 24.10.2023 та пунктом 1 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги встановлена фіксована сума гонорару адвоката 10000,00 грн, який позивач мав сплатити до 31.10.2023.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката на подав.

Воднораз, визначаючись стосовно розміру відшкодування, суд враховує, що позовна заява була залишена без руху у зв`язку із недоліками в її оформленні; у позовній заяві не наведено судової практики в аналогічній категорії справ (одна із послуг передбачала вивчення адвокатом судової практики в аналогічних справах).

З огляду на наведене та виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру справедливо буде відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; решту витрат повинен понести позивач.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом, позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 03.11.2023 (а. с. 14).

Таким чином, на користь позивача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 6073,6 грн: 1073,60 грн судовий збір та 5000,00 грн витрати на правничу допомогу адвоката.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Поліська Січ, будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 40317441) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 11.10.2023 №22/05.04-11, №23/05.04-11, №24/05.04-11, №25/05.04-11, №26/05.04-11, №27/05.04-11.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області судові витрати у сумі 6073 (шість тисяч сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський