Справа № 340/7148/23
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/7148/23

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення від 08.06.2023 №0-1123-UА0084621.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 08 червня 2023 року Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за 2022 рік по платежу: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 326494,20 грн. відповідно до п.п. 266.7.2 п.266.7 ст 266 Податкового Кодексу України яке позивач вважає протиправним та таким, що прийнято з порушенням норм податкового законодавства.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.41).

20 грудня 2023 року ухвалою суду дану позовну заяву залишено без розгляду після відкриття провадження та встановлено строк для виправлення недоліків (а.с.77-78).

29 грудня 2023 року продовжено розгляд даної справи (а.с.85).

13.09.2023 (вх. №24552/23) представником відповідача до суду подано відзиви на позовну заяву, де зазначено, що відповідачі позовні вимоги не визнають та просять відмовити в їх задоволені. В обґрунтування даної позиції, вказано на те, що відповідачі у спірних правовідносинах діяли згідно чинного законодавства.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових на нерухоме майно позивач має у спільній частковій власності нерухоме майно за реєстраційним номером : 01, а саме: комплекс будівель загальною площею 20294,9 кв.м: Ааа1-адмінбудівля, БВГ гараж, Д гараж, Е-автозаправка, Ж-ГРП, З- КНС, Кк1 котельня, ЛЛ1Л2-склад, ММ1 головний корпус, Н,О склад, П-будівля реагентного господарства, С- навіс, кр-ганок, пандус, №-№2-огорожа, І-вимощення, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 (а.с.27-29).

23.07.2023 внаслідок дій військових формувань російської федерації майно, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 зазнало значних пошкоджень.

Вказані пошкодження було зафіксовано Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації № 301-р від 25 липня 2022 року, до складу комісії якого входили представники територіальної громади, а саме,- Первозванівської сільської ради, оскільки село Бережинка відноситься до Первозванівської ОТГ. Серед причин пошкодження майнового комплексу комісією визначено, що комплекс було пошкоджено вибуховою хвилею. Акт містить факти значного пошкодження майнового комплексу, зокрема й пошкодження фундаменту та пошкодження даху (покрівлі). Висновками про вартість відновлювального ремонту будівель та споруд що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , визначено вартість відновлювального ремонту у розмірі 5 477 000,00 гривень (а.с.22-26).

В подальшому, позивачем отримано податкове повідомлення-рішення, сформоване ГУ ДПС у Кіровоградській області від 08.06.2023 №0-1123-UA0084621, відповідно до якого позивачу згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами (код платежу 18010300) за 2022 рік в сумі 326494,20грн. (а.с.19).

Позивач вважає вищезазначене рішення протиправним, тому за захистом своїх прав та інтересів звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Так, з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.06.2023 вбачається, що воно прийняте згідно приписів п. п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що відповідно до п. п. 266.2.1 п. 266.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до п. п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування згідно з п. п. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач має у власності наступне нерухоме майно комплекс будівель за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 20294,9 кв.м (розмір частки 99/200).

Відповідно до приписів пп. 266.7.1 п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюються контролюючим органом за місцем податкової адреси /місцем реєстрації/ власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 69.22 пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово положення статті 266 ПК України застосовуються з урахуванням таких особливостей, зокрема за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма ПК України набрала чинності 05.04.2022.

Відповідач вказує, що с. Бережинка, де розташовано майно позивача не визначено територією, на якій ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Відповідно до приписів пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово положення статті 266 ПК України застосовуються з урахуванням таких особливостей - на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

підставою для обчислення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що були пошкоджені або знищені, є відомості, визначені статтею 266 цього Кодексу, дані Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр майна), та дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Положеннями пп. 69.22 п. п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що податок на нерухоме майно не нараховуєьться та не сплачується за пошкоджені об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, які були пошкоджені у 2022 році внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф проти України та дані про пошкодження яких внесено до Реєстру майна.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що станом на 01.09.2023 в Державному реєстрі речових прав об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером №01 позивачем не внесено інформацію про пошкодження майна чи його знищення.

Суд, надаючи оцінку вказаним поясненням податкового органу, зазначає наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру пошкодженого та знищеного майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричи Російської Федерації від 06.09.2023 встановлено, що в Реєстрі наявний запис за реєстраційним №ОНМ-13.02.2023-8330, в якому зазначено, що об`єкт нерухомого майна майновий комплекс, що розташований за адресою АДРЕСА_1 зазнав значних пошкоджень (а.с.70-73).

Отже, на момент винесення спірного податкового повідомлення рішення 08.06.2023, позивачем, як платником податків, дотримано вимоги пп.69.2.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в частині внесення інформації про пошкодження нерухомого майна до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.

При цьому, відповідачем не наведено належними доказами обов`язок позивача вносити інформацію про пошкодження нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Суд, звертає увагу, що положеннями ПК України встановлено обов`язок щодо внесення інформації про пошкодження нерухомого майна до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, що і було зроблено позивачем.

Втім, незважаючи на вказані обставини, відповідач 08.06.2023 прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення без врахування прийнятих законодавчих змін, в результаті чого протиправно визначив позивачу податкове зобов`язання за 2022 податковий (звітній) рік в сумі 326 494,20 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3264,94 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області від 08.06.2023 №0-1123-UАЗ084621 про стягнення з ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2022 рік, у розмірі 326494,20 грн.

Присудити на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області судовий збір у сумі 3264,94 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА