Справа № 260/1827/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

17 січня 2024 року

м. Київ

справа № 260/1827/23

адміністративне провадження № К/990/41625/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевірив касаційну скаргу Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року (суддя Плеханова З.Б.) та

постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року (колегія у складі суддів Гінди О.М., Гудима Л.Я., Затолочного В.С.)

у справі № 260/1827/23

за позовом Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1

до Міністерство юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказів.

УСТАНОВИВ:

22.03.2023 Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі - Приватний нотаріус ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Міністерство юстиції України (далі - Мін`юст; відповідач), просив:

- визнати протиправними та скасувати наказ відповідача від 14.02.2023 за № 422/7 "Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора-приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_1 ";

- визнати протиправними та скасувати наказ Мін`юсту від 06.03.2023 № 867/5 "Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_1".

Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 03.07.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023, відмовив у задоволенні позову.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 30.10.2023.

27.11.2023 Приватний нотаріус ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 11.12.2023 надійшла до Верховного Суду, в якій, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій вирішили спір без врахування правових позицій, висловлених у постановах Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 280/2030/21, від 23.12.2021 у справі № 820/2850/17, від 03.11.2021 у справі № 820/4216/17 та від 18.10.2020 у справі № 814/1573/18. Із спірного наказу, інших наданих у справі доказів вбачається, що відповідач не проводив моніторингу реєстраційних дій та не складав акт за результатами моніторингу, тому були відсутні законні підстави для винесення наказу про проведення камеральної перевірки. Мін`юст прийняв рішення про проведення перевірки більш ніж через рік після надходження скарги адвоката Кукареки Катерини від 17.02.2022; не мав підстав повторно розглядати зазначену скаргу. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріус Транс» (далі - ТОВ «Сіріус Транс»), в інтересах якого було подано зазначену скаргу до Мін`юсту, пропустило строк на подання скарги, у 2018 році вже зверталося з аналогічними скаргами на дії державного реєстратора щодо цього ж майна, тоді відповідач відмовив у задоволенні скарг.

Верховний Суд ухвалою від 21.12.2023 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 2 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

28.12.2023 до Верховного Суду надійшла квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки від 26.12.2023 № 1873/зЗ про сплату Приватним нотаріусом ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги.

Отже, скаржник усунув недолік, який слугував підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Перелік таких справ міститься у ч. 6 ст. 12 КАС України.

Водночас, у п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є будь-які інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржуються дії Мін`юсту щодо проведення камеральної перевірки державного реєстратора.

Такий спір не відноситься до справ, визначених у ч. 4 ст. 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Закарпатський окружний адміністративний суд в ухвалі від 24.03.2023 про відкриття провадження вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Оскаржуваним у цій справі наказом Мін`юсту від 06.03.2023 № 867/5 Приватному нотаріусу ОСОБА_1 тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один місяць.

Приватний нотаріус ОСОБА_1 у касаційній скарзі покликається на розгляд Закарпатським окружним адміністративним судом справи № 308/530/21 за позовом ТОВ «Сіріус Транс» про скасування, зокрема, прийнятих ним рішень про реєстрацію прав на нерухоме майно, проте не зазначає будь-яких обставин, встановлених рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023, спростування яких неможливо при розгляді зазначеної справи.

Також скаржник не обґрунтовує виняткове для нього значення щодо розгляду цієї справи чи наявність інтересу суспільства до вирішення цього спору.

Покликаючись на наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, Приватний нотаріус ОСОБА_1 не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики; не формулює проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження впливатиме на широку масу спорів або створить відмінний від минулого підхід до вирішення правового питання; не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV), Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (далі - Порядок), інших норм матеріального та / чи процесуального права.

Зважаючи на наведене, Суд не вбачає у цій справі передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України обставин, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, умовою касаційного оскарження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 332 КАС України, є те, що правовідносини у справах, в яких викладено висновок Верховного Суду і в якій подається касаційна скарга, мають бути подібними.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у п. 32 постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, п. 38 постанови від 25.04.2018 у справі № 925/3/7 та п. 40 постанови від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16, «подібність правовідносин» означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Висновки щодо застосування ст. 37 Закону № 1952-IV, викладені у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 280/2030/21, на які покливається скаржник, не є правозастосовними у цій справі, стосувалися оскарження результатів розгляду Мін`юстом України скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. У цій же справі предмет спору виникає з оскарження результатів камеральної перевірки, що проводиться відповідно до ст. 37-1 Закону № 1952-IV та Порядку.

Фабула справи № 814/1573/18 також не є подібною цій справі, спір виник з процедури скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації, врегульованої Порядком акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1130.

Схожість суб`єктивного складу та об`єкту, проте різний предмет правового регулювання впливає на умови застосування норм Закону № 1952-IV.

Також скаржник покликається на загальний висновок Верховного Суду, сформульований у постановах від 23.12.2021 у справі № 820/2850/17 та від 03.11.2021 у справі № 820/4216/17, щодо необхідності дослідження Мін`юстом України обставин порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації прав та мотивування прийнятого рішення.

Висновки, яких дійшли суди попередніх інстанцій у рішенні від 03.07.2023 та постанові від 17.10.2023, не суперечать такій правовій позиції Верховного Суду, з огляду на те, що суди в ухвалених рішеннях надавали оцінку таким обставинам, а Приватний нотаріус ОСОБА_1 оскаржував у цій справі процедурні питання призначення камеральної перевірки, а саме, відсутність правової підстави проведення перевірки, порушення строку прийняття рішення за результатами її проведення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин Приватному нотаріусу ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного оскарження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 260/1827/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа