Справа № 560/10888/23
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

19 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Ф" №0-2225 від 08.04.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірною податковою вимогою нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Проте контролюючий орган неправомірно визначив податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, оскільки не з`ясував, що 19.07.2018 року актом обстеження за участю експерта встановлено, що склад під літ. "Б", піднавіс під літ. "Г", будинок ОЗК з підвалом під літ. "Д" знесені. Вказані відомості реєстратором внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вилучено не існуючі об`єкти нерухомості. Зазначає, що є власником виключно нежитлової будівлі, загальною площею 501,1 кв.м. (механічна майстерня) та 432,4 кв.м. (зерноскладу) за адресою: АДРЕСА_1 з розміром частки 281/2000. Володію лише власністю розмір якої становить лише 131,15 м.кв. Крім того, інша частка нерухомого майна 281/2000 перебуває у власності іншої особи, а саме ОСОБА_2 .

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що фізична особа є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за наявності в її власності одного чи декількох об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Відповідно до інформаційних систем ДПС України гр. ОСОБА_1 з 27.07.2012 є власником 719/2000 частини нежитлової будівлі площею 2226,25 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відмітка про припинення права власності відсутня. ТУ ДПС сформовано податкове повідомлення - рішення про сплату зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, №0-2225 від 08.04.2021 на суму 51 973,71 гривень. Відповідно до інформаційних систем ДПС України гр. ОСОБА_1 з 04.06.2014 є власником 281/2000 частини нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, сума податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік в розмірі 51 973,71 грн. обчислено та відображено у податковому повідомленні-рішенні форми Ф №0-2225 від 08.04.2021 правомірна та не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу належить - нежитлова будівля, загальною площею 501,1 кв.м. (механічна майстерня) та 432,4 кв.м. (зерносклад) за адресою: АДРЕСА_1 з розміром частки 281/2000.

19.07.2018 року актом обстеження будинковолодіння та земельної ділянки у звязку зі знесенням будинковолодіння та його виключенням з Державного реєстру на право приватної власності на нерухоме майно встановлено за участю експерта, що склад під літ. "Б", піднавіс під літ. "Г", будинок ОЗК з підвалом під літ. "Д" знесені. Вказані відомості реєстратором внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вилучено не існуючі об`єкти нерухомості.

Зважаючи на викладене звернувся до суду за захистом порушених справ, оскільки, оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України ("Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) платниками зазначеного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1, 266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з абз.2 пп. "ґ" пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України).

Приписами пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що у разі наявності об`єкта оподаткування з податку на нерухоме майно, платник податку, зобов`язаний сплатити суму податку обчисленого контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Зважаючи на вищезазначене посадовими особами відповідача здійснюється розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі інформації про перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у власності фізичних осіб, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 належить - нежитлова будівля, загальною площею 501,1 кв.м. (механічна майстерня) та 432,4 кв.м. (зерносклад) за адресою: АДРЕСА_1 з розміром частки 281/2000.

Суд враховує, що актом обстеження будинковолодіння та земельної ділянки у зв`язку зі знесенням будинковолодіння та його виключенням від 19.07.2018 року з Державного реєстру на право приватної власності на нерухоме майно встановлено за участю експерта, що склад під літ. "Б", піднавіс під літ. "Г", будинок ОЗК з підвалом під літ. "Д" знесені. Вказані відомості реєстратором внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вилучено не існуючі об`єкти нерухомості.

Віфдповідно до ст.349 Цивільного кодексу України, право власності на майно припиняється в разі його знищення.

При цьому, вказані відомості внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вилучено не існуючі об`єкти нерухомості.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачу належить 281/2000 частки нерухомого майна, а саме: механічна майстерня, загальною площею 501,1 кв.м., та зерносклад, загальною площею 432,4 кв.м.

Проте, посадовими особами відповідача під час винесення спірного податкового повідомлення-рішення не враховано, що позивач станом на 2020 рік був власником 281/2000 частки нерухомого майна, загальна площа якого 933,5 кв.м, що становить 131,15 кв.м.

Проте, розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік по об`єктах оподаткування, які належать позивачу, здійснено з загальної площі 2226,25 кв.м..

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах контролюючим органом безпідставно включено до бази оподаткування не існуючі об`єкти нерухомості, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З приводу доводів відповідача про те, що податкове повідомлення-рішення №0-2225 від 08.04.2021 було сформоване за нежитлову будівлю площею 800,32 кв.м., що становить 719/2000 частки від загальної площі 2226,25 кв.м., відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України, суд вважає за необхідне наголосити, що положення ст.266 ПК України визначають базою оподаткування загальну площу об`єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, яка обчислюється на підставі даних саме Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відображення цих даних у інформаційно-аналітичній базі самостійно не може слугувати підставою для визначення бази оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Така податкова інформація носить виключно інформативний характер, а будь-яке автоматизоване співставлення чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону.

Твердження відповідача про те, що позивач не звертався до контролюючого органу для проведення звірки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягає відхиленню також, з урахуванням наступного.

Так, згідно з пп.266.7.3 пю266.7 ст.266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Суд зазначає, що позивач з письмовою заявою для проведення звірки даних до відповідача не звертався, однак з наведених положень вбачається, що звернення до контролюючого органу для проведення звірки даних є правом, а не обов`язком платника податків.

Крім того, суд враховує, що , що інша частка нерухомого майна 281/2000 перебуває у власності іншої особи, а саме у ОСОБА_2 , щодо якої контролюючим органом також визначено податкове зобов`язання за 2020 рік та рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 р. по справі №500/3836/22, яке набрало законної сили 27.03.2023, на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправним та скасовано повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області "Ф" №0-1918 від 12.04.2021.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.78 КАС України).

Суд зауважує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Зважаючи на викладене, спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано належними та допустимими доказами позовні вимоги, разом з тим відповідачем не доведено правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Питання розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 08.04.2021 року форми "Ф" №0-2225.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький