Справа № 420/13261/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/13261/23

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

08 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування індексації грошового забезпечення у розмірі 4 798, 51 грн та застосування червня 2009 року, липня 2010 року, січня 2011 року, квітня 2011 року, червня 2011 року, листопада 2012 року, березня 2013 року, липня 2015 року, листопада 2015 року, грудня 2015 року, як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базові місяці) для розрахунку індексації грошового забезпечення капітана 2 рангу ОСОБА_1 у період з 20.06.2009 року до 28.02.2018 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок і виплату капітану 2 рангу ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 18.10.2021 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення капітану 2 рангу ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.10.2021 року, виходячи з фіксованої величини 4004,81грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі № 420/3167/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2023 року, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року включно. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі № 420/3167/22 відповідачем нараховано та виплачену суму індексації грошового забезпечення із застосуванням базових місяців червень 2009, липень 2010, січень, квітень, червень 2011, листопад 2012, березень 2013, липень, листопад, грудень 2015, березень 2018 року. Позивач наголошує, що до спірних періодів відповідачем помилково не застосовано базовий місяць січень 2088 року.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що з урахуванням положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", нарахування індексації грошового забезпечення, визначення базового місяця та суми такого нарахування належить до повноважень відповідача, які є дискреційними. Підстави для зобов`язання останнього здійснити перерахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця «січень 2008 року» відсутні.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року провадження по справі №420/13261/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 18.10.2021 року та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення капітану 2 рангу ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.10.2021 року, виходячи з фіксованої величини 4004,81 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, щомісячно закрито.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування червня 2009 року, липня 2010 року, січня 2011 року, квітня 2011 року, червня 2011 року, листопада 2012 року, березня 2013 року, липня 2015 року, листопада 2015 року, грудня 2015 року, як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ВЧ НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі. З огляду на зазначене, доводи позивача про необхідність застосування січня 2008 року, як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з грудня 2015 по січень 2018 року є необґрунтованими, оскільки позивач бажає застосувати до правовідносин за період з січня 2008 по грудень 2015 норму п. 5 Порядку № 1078 в редакції, яка діє з 01.12.2015.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 , у період з 20.06.2009 року по 18.10.2021 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (до 30.09.2014 року в/ч НОМЕР_1 мала найменування «військова частина НОМЕР_2 », назву змінено на підставі Директиви МО України та ГШ ЗСУ від 14.08.2014, №Д-322/1/29дек), має статус та посвідчення учасника бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 20.07.2015 року.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.10.2021 року, №203 капітана 2 рангу ОСОБА_1 , на підставі частини п`ятої пункту другого статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту). З 18 жовтня 2021 року вважається, що справу та посаду начальника штабу - першого заступника командира батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 здав, виключено зі списків Військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення.

У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі № 420/3167/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2023 року, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року включно. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення суду, відповідачем нараховано і виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за вказані періоди з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року включно в сумі 4 798,51 грн, що підтверджено квитанцією Департаменту операційних розрахунків АТ «Укрсиббанк» №1, а також розрахунково-платіжною відомістю №56 від 27.04.2023 року на виплату індексації згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/3167/22 від 02.08.2022 року за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року наданої на вимогу позивача 27.05.2023 року.

Листом від 27.05.2023 року відповідач надав ОСОБА_1 розрахунок сум індексації грошового забезпечення на підставі рішення суду Одеського окружного адміністративного суду №420/3167/22 від 02.08.2022 року за період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року вбачається, що місяцем за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку суми індексації, тобто, базовий місяць при врахуванні якого було розраховано (оспорювану) суму індексації у розмірі 4 798, 51 грн. військова частина НОМЕР_1 застосувала:

- червень 2009 року - (зазначено, як «база») - призваний на військову службу;

- липень 2010 року - (зазначено, як «база») - зміна надбавки за вислугу років (вислуга років становить 10 років);

- січень 2011 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира телеграфно-телефонного взводу;

- квітень 2011 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира роти зв`язку командного пункту;

- червень 2011 року - (зазначено, як «база»)- присвоєно звання «старший лейтенант»;

- листопад 2012 року - (зазначено, як «база») - призначено на посаду командира роти зв`язку батальйону зв`язку;

- березень 2013 року - (зазначено, як «база») - призначений на посаду командира телеграфно-телефонного взводу;

- липень 2015 року - (зазначено, як «база») - зміна надбавки за вислугу років (вислуга років становить 15 р.);

- листопад 2015 року - (зазначено, як «база») - присвоєно звання «капітан-лейтенант»;

- грудень 2015 року - (зазначено, як «база») - підвищення розмірів грошового забезпечення;

- березень 2018 року - (зазначено, як «база») - підвищення розмірів посадових окладів згідно постанови Кабінету Міністрів України №704.

Не погоджуючись з нарахованою відповідачем сумою індексації у розмірі 4 798,51 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом, вважаючи що відповідач після набрання законної сили рішенням суду №420/3167/22 від 02.08.2022 року протиправно застосував при нарахуванні індексації базові місяці червень 2009 року, липень 2010 року, січень 2011 року, квітень 2011 року, червень 2011 року, листопад 2012 року, березень 2013 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року у період з 20.06.2009 року по 28.02.2018 року включно - замість - січня 2008 року. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Враховуючи незмінність посадового окладу за посадою, яку займав позивач, станом на дату виникнення оскаржуваних правовідносин, позивач у відповідності до Порядку № 1078 має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, за період з червня 2009 року по 28.02.2018 року, із застосуванням січня 2008 року базовим місяцем.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Враховуючи, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі № 420/3167/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2023 року, встановлено право ОСОБА_1 на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, з 20.06.2009 року по 31.05.2015 року, з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, однак без визначення базового місяця, спірним в межах розгляду даної справи є оцінка відмови відповідача застосувати при обрахунку індексації позивача базовий місяць січень 2008 року.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.2001 року № 1282-ХІІ визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Приписами ч.2 ст.5 Закону № 1282-XII передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Як встановлено п.6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Посилання апелянта на п.6 Порядку №1078 та ст.5 Закону № 1282-XII, якими визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, як на підтвердження правомірності своїх дій щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення та застосування базового місяця 2016 року, судова колегія вважає помилковим, оскільки невиплата індексації є обмеженням права позивача на оплату праці та не може залежати від наявності або відсутності фінансових ресурсів бюджету.

Положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться, вищевказаними нормативно-правовими актами, у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Заробітна плата підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія, яка надається для підтримки населення в умовах зростання цін. Право на індексацію виникає тоді, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком перевищить поріг індексації в 103%. У свою чергу обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації покладається на всі державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності.

Аналогічно у ст.4 Закону № 1282 визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01.01.2016 року 101%).

Згідно офіційного сайту Міністерства фінансів України, у спірний період величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у листопаді 2015 та у квітні 2016.

З 01.12.2015 положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

За змістом пояснюючої записки до проекту постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 метою цього акту є внесення змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

У зв`язку з цим указаною постановою удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників (зокрема, пункт 5 викладено у новій редакції).

Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну "базовий місяць" на "місяць підвищення доходу", ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

На відміну від правил визначення "базового місяця" (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), "місяцем підвищення доходу" є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

Термін "підвищення тарифних ставок (окладів)" для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100%, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини третя і четверта статті 4 Закону № 1282-ХІІ), то зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Отже, з 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

Задля досягнення поставленої мети (зміна механізму проведення індексації, який передбачав індивідуальний підхід для кожного окремого працівника, та перехід до механізму, який би забезпечував єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників) пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 постановлено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

За рахунок цього мала б "обнулитися" індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників, а тому абзацом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 передбачено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, та передбачав єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників (з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник).

Так, якщо на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 працівникам інших галузей бюджетної сфери були підвищені оклади, то військовослужбовцям оклади в грудні 2015 року не підвищувалися, а тому січень 2016 року не став для останніх "місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)" для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013).

Із обсягу встановлених у цій справі обставин слідує, що станом на січень 2016 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався постановою №1294, яка була чинною з 01.01.2008 та діяла до 01.03.2018, тобто до набрання чинності постановою № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) є січень 2008 року.

З наведеного слідує логічний висновок, що у спірному періоді (з 20.06.2018 до 28.02.2018) повноваження державних органів щодо визначення "місяця підвищення тарифних ставок (окладів)" для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 380/1730/22 від 22 березня 2023 року, № 420/15397/21 від 27 квітня 2023 року.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації позивача відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Отже, доводи відповідача про відсутність підстав для застосування для обрахунку індексації січня 2008 року як базового місяця, є помилковим та не відповідають нормативному регулюванню спірних правовідносин та усталеній практиці Верховного Суду у такій категорії справ.

Доводи апелянта щодо відсутності у нього бухгалтерських документів за період з 20.06.2008 по 01.10.2015 року висновків суду по даній справі не спростовують, оскільки право на виплату індексації за спірний період встановлено позивачу у рішення по справі № 420/3167/22.

За таких обставин, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, висновків суду першої інстанції не спростовують, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 12 червня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко