Справа № 580/7524/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2024 року Справа № 580/7524/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/7524/23 за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» (, 20251, вул. Європейська 1, м. Ватутіне, Звенигородський район, Черкаська область) до Державної податкової служби України (, Львівська площа 8, м.Київ, 04053), Головного управління ДПС у Черкаській області (, вул.Хрещатик 235, м.Черкаси, 18002) про визнання протиправними та скасування індивідуального акта.

21.08.2023 вх.35094/23 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Черкаській області, просив: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53; визнати неправомірним рішення Державної податкової служби України від 14.07.2023 №192/8/699-00-06-02-01-06.

25.08.2023 в ухвалі без руху суд зазначав: позивач на сторінці 19 позову стверджує про звернення зі скаргою від 02.08.2023 №115 і не обґрунтовує неправомірність рішення Державної податкової служби України від 14.07.2023 №192/8/699-00-06-02-01-06 (про повернення скарги без розгляду, отриманої 18.07.2023), що потребує обґрунтування реальності у часі (із урахуванням здійснення судового контролю у справі №580/3471/19 щодо розгляду скарги від 11.01.2019 №21), не обирає відповідний формалізований спосіб захисту передбачений ч.1 ст.5 КАС України. Суд визначив: позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: редакції позову з правильним найменуванням відповідачів і оформленням вимог відповідно до ст.5 КАС України; доказу сплати судового збору за кожну вимогу немайнового характеру у сумі 2684 грн; обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено кожним із відповідачів; надання доказів на підтвердження протиправності індивідуального акта; обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

07.11.2023 представник позивача надав до суду адміністративний позов в новій редакції та просив поновити процесуальний строк оскарження податкової вимоги від 22.12.2018 №2924-53 Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області.

10.11.2023 в ухвалі без руху зазначено: в обґрунтуванні порушеного процесуального строку у клопотанні позивач зазначає, що до 18.07.2023 здійснювалася процедура адміністративного оскарження, що супроводжувалось судовим оскарженням у справі №580/3471/19, що (на думку позивача) зупинило перебіг строку давності, тому вважає такі обставини об`єктивними і поважними причинами поновлення процесуальних строків в питанні оскарження податкової вимоги від 22.12.2018 №2924-53, проте доказів звернення у порядку виконання рішення суду відповідно до вимог ст.287, 382, 383 КАС України та пов`язаності зі зростанням/зменшенням/припиненням податкового боргу за період 2018-2023 до суду не надає. Суд не встановив поважних причин пропуску строку звернення позивача із цим позовом щодо вимоги від 22.12.2018 з огляду на вирішену справу №580/3471/19 і наявний механізм судового контролю, що відрізніється від ініціювання нового позову з тими ж самими вимогами.

12.12.2023 вх.№55786/23 позивач надає доказ доплати судового збору та у редакції позовної заяви просить: поновити процесуальний строк оскарження податкової вимоги від 22.12.2018 - визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53; - визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 14.07.2023 №192/8/699-00-06-02-01-06. У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач повідомляє: Головне управління ДПС у Черкаській області листом від 20.02.2023 повернуло копію скарги від 11.01.2019 №21 на податкову вимогу від 22.12.2018, проте не надає доказ оскарження дій та/або бездіяльності відповідача у межах забезпечення виконання судових рішень у справі № 580/3471/19 та у межах судового котролю (98886739,105531179), тому суд не встановив поважних причин пропуску строку.

15.12.2023 суд відмовив у поновленні строку оскарження податкової вимоги від 22.12.2018 №2924-53 і надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали шляхом надання обгрунтованого клопотання про поновленя строку звернення до суду; редакції позовної заяви на захист порушеного права платника податків; обгрунтування змісту і характеру порушеного права позивача.

Суворе застосування адміністративними судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції ( висновки Верховного Суду у справі №500/1912/22 від 29.09.2022).

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 ЄДРСР 95946021 зазначив, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності у справі № 580/3471/19 у контексті здійснення судового контролю відповідно до вимог ст.287, 382, 383 КАС України лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

03.08.2021 у рішенні у справі № 580/3471/19 однією з вимог було: визнати неправомірною та скасувати податкову вимогу №2924-53 від 22.12.2018, де суд вирішив: зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області виконати вимоги Податкового кодексу України щодо розгляду скарги Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» від 11.01.2019 №21 на податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53. На виконання рішення суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 Черкаським окружним адміністративним судом 26.11.2021 був виданий виконавчий лист. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 на заяви Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал №215 від 10.05.2019 та №321 від 16.08.2019 Головне управління ДПС у Черкаській області направило листи №18351/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021 та №18349/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021 і зазначає, що підстави для списання заборгованості з податку на додану вартість відсутні, оскільки станом на 10.05.2019 та на 13.09.2019 за позивачем не обліковувалась заборгованість з податку на додану вартість, з дня виникнення якої пройшло 1095 календарних днів. Надаючи правові оцінку відповіді на скаргу №21 від 21.01.2019 на податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53 суд ЄДРСР 105531179 зазначив: оскільки податкова вимога від 22.12.2018 №2924-53 була прийнята Головним управлінням ДФС у Черкаській області, скарга на неї відповідно до п. 56.3. ст. 56 Податкового кодексу України має бути подана саме до Державної фіскальної служби України. Проте скарга №21 від 11.01.2019 була подана позивачем до Головного управління ДФС у Черкаській області. Згідно вказаних приписів, невідповідність скарги вимогам п.п.56.3 і 56.6 ст.56 Податкового кодексу України тягне за собою повернення скарги із зазначенням причин повернення.

В ухвалі Черкаського окружного адміністративного суду 27.07.2022 зазначено (ЄДРСР 105531179): Головне управління ДПС у Черкаській області листом №18352/6/23/23-00-13-0618 від 16.09.2021 скаргу позивача №21 від 21.01.2019 залишило без розгляду, а не повернуло її. Головне управління ДПС у Черкаській області не виконало рішення суду від 03.08.2021 в цій частині. Відтак, підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа №580/3471/19 від 26.11.2021 в цій частині відсутні.

Конституція доповнена ст. 129-1, яка визначає: «Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд».

Не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а.

11.01.2024 вх.1941/24 на усунення недоліків позивач направив клопотання про поновлення процесуального строку у оскарженні податкової вимоги від 22.12.2018 та редакцію позовної заяви, просить:

- визнати обставини, що склалися обєктивними і поважними причинами пропуску процесуальних строків встановлених в питанні оскарження податкової вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.12.2018 №2924-53;

- поновити процесуальний строк оскарження податкової вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.12.2018 №2924-53;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 14.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.12.2018 №2924-53.

В обгрунтуванні позивач зазначає: 04.01.2019 Ватутінському КВП «Водоканал» надійшла податкова вимога від 22.12.2018 №2924-53. 11.01.2019 Ватутінським КВП «Водоканал» направлено ГУ ДФС у Черкаській області скаргу №21 на податкову вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.12.2018 №2924-53 (вручена 14.01.2019), проте залишена без виконання.

Рішенням від 03.08.2021 у справі №580/3471/17 суд позов задовольнив: визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Черкаській області і зобов`язав Головне управління ДПС виконати вимогиПодаткового кодексу щодо розгляду скарги на податкову вимогу від 22.12.2018.

Позивач покликається на карантинні обмеження і дію режиму воєнного стану, адміністративну процедуру оскарження вимоги з 04.01.2019 до 22.02.2023 - з дати отримання вимоги до виконання ГУДПС у Черкаській області рішення суду у справі №580/3471/19, що не узгоджується з висновками Черкаського окружного адміністративного суду від 27.07.2022 ЄДРСР 105531179, який встановив, що Головне управління ДПС у Черкаській області листом №18352/6/23/23-00-13-0618 від 16.09.2021 скаргу позивача №21 від 21.01.2019 залишило без розгляду, а не повернуло її. Головне управління ДПС у Черкаській області не виконало рішення суду від 03.08.2021 в цій частині.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Контрольну функцію не варто розглядати як замасковане оскарження, тому сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Вирішуючи заяву про поновлення позивачу строку звернення з позовом до адміністративного суду у частині вимог щодо індивідуального акта, суд враховує таке.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим; такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з позовом до суду та підтверджені належними доказами.

Суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали своєчасному зверненню з позовом до суду, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у судових рішеннях від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 та від 15.10.2013 у справі № 21-240а13.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; під час звернення до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Аналізуючи зміст статті 122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи належить він поновленню.

Водночас, норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип "res judicata".

Обставини, з якими позивач пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду у даних правовідносинах не можуть бути визнані судом поважними, оскільки Черкаський окружний адміністративний суд 27.07.2022 ЄДРСР 105531179 встановив, що Головне управління ДПС у Черкаській області листом №18352/6/23/23-00-13-0618 від 16.09.2021 скаргу позивача №21 від 21.01.2019 залишило без розгляду, а не повернуло її. Головне управління ДПС у Черкаській області не виконало рішення суду від 03.08.2021 в цій частині, тому у вирішеній справі здійснюється контроль, що не тотожний вирішенню нового спору.

Суд дійшов висновку, що доводів, що би свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

16.01.2024 у справі № 826/10305/17 Верховний Суд щодо визнання боргу безнадійним та його списання зазначив: строки давності та їх застосування передбачені статтею 102 ПК України. Відповідно до пункту 3.1 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник унаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків (висновки ВС у постановах від 04 вересня 2018 року у справі №813/4430/16, від 16 вересня 2022 року у справі №160/10941/19, від 15 червня 2023 року у справі №380/393/21). Стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. На виконання вимог ухвал без руху позивач не окреслив зміст і характер порушеного права у частині передчасної (за наявних судових рішень у справі № 580/3471/19 від 03.08.2021 та від 27.07.2022 ЄДРСР 105531179) вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.12.2018 №2924-53 з огляду на розмежування адміністративної і судової процедур оскарження індивідуального акта контролюючого органу з можливістю забезпечення виконання судового рішення у іншій вирішеній справі.

Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 у справі №814/218/14 зазначив, що під зловживанням процесуальними правами варто розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав усупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Верховний Суд у справі №440/7433/21 зазначив, що у частині другій статті 45 КАС України наведений перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, який, однак, не є вичерпним, оскільки суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер. Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесено на розсуд суду, що розглядає справу.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження індивідуального акта у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд дійшов висновку, що з боку позивача наявні ознаки зловживання процесуальними правами, поважних причин пропуску строку звернення до суду щодо податкової вимоги від 22.12.2018 суд не виявив, недоліки позовної заяви у частині вимог притиправності податкової вимоги не усунуто, тому наявні підстави для повернення позовної заяви у частині вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.12.2018 №2924-53.

Відповідно до ст.294 КАС України ухвала про повернення позовної заяви (у частині) належить до оскарження.

Керуючись ст.2, 45, 171, 173, 179, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду у частині вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.12.2018 №2924-53.

Позовну заяву в частині позовних вимог до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області від 22.12.2018 №2924-53 повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію ухвали направити позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА