Справа № 120/14710/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 січня 2024 р. Справа № 120/14710/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо неврахування довідок про заробітну плату за періоди роботи позивача в РФ №0851 від 20.06.2016 року в ТОВ "Руиз Даймондс" з січня 2008 по червень 2016, №134/к від 20.06.2016 року і №643/к від 25.05.2021 року ВАТ "Московський ювелірний завод" за періоди роботи з 01 березня 1995 року по 30 грудня 1997 року, з грудня 2002 року по грудень 2007 року та довідки №25 від 01.12.2016 року ТОВ "С.Д. Даймонд" про заробітну плату за період з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року та не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду реєстрації фізичною особою-підприємцем з 01.01.2018 року по 15.02.2018 року.

Ухвалою від 27.09.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

На адресу суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідно до статті 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року Російська Федерація з 01.01.2023 року не є державою-учасницею Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежності держав у галузі пенсійного забезпечення, відтак дія вказаної угоди між Україною та Російською федерацією припинилась внаслідок виходу з Угоди одного з підписантів, а саме Російської Федерації, з 01.01.2023 року.

Зауважили, що за вказаних обставин заробітна плата (дохід) зараховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах визначених частиною 1 статті 40 Закону №1058.

Оскільки, надані довідки про заробітну плату містять інформацію про заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, набутого не на території України, то при обчисленні пенсії не можуть бути враховані.

Крім того, вказано, що для зарахування періоду ведення позивачем підприємницької діяльності з 01.01.2018 року по 15.02.2018 року немає законних підстав, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація за вказаний період.

Таким чином, пенсія позивачу призначена та виплачується у відповідності до чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 03.02.2023 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

29.08.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у відповідь на запит від 21.08.2023 року повідомило позивача, що заробітна плата за період роботи в Російській Федерації згідно наданих довідок у розрахунок не взята.

Заробітну плату обчислено за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 року по 06.06.2016 року, з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року та з 01.03.2017 року по 31.12.2017 року.

При цьому, періоди роботи на підприємстві з 01.07.2000 року по 06.06.2016 року та з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року враховано в нульовому значенні.

Коефіцієнт заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 06.06.2016 року, з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року та з 01.03.2017 року по 31.12.2017 року склав 0,02442, після оптимізації - 0,03053.

Крім того, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.07.2023 року №0200-0302-8/73547 повідомлено позивача, що згідно поданих документів, зокрема, витягу з Єдиного реєстру страхувальників для ФОП ОСОБА_1 у період з 17.03.2017 року по 15.02.2018 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідно до інформації з системи персоніфікованого обліку, зокрема, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, заявник у період з 01.03.2017 року по 31.12.2017 року проводив сплату страхових внесків за себе як фізичну особу-підприємця, відповідно, даний період було враховано до страхового стажу заявника.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо неврахування при перерахунку пенсії відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 на підставі довідки ТОВ "Руиз Даймондс" №0851 від 20.06.2016 року про заробітну з січня 2008 по червень 2016, довідок ВАТ "Московський ювелірний завод" №134/к від 20.06.2016 року і №643/к від 25.05.2021 року про заробітну плату з 01 березня 1995 року по 30 грудня 1997 року та з грудня 2002 року по грудень 2007 року, довідки ТОВ "С.Д. Даймонд" №25 від 01.12.2016 року про заробітну плату з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року та не зарахування до страхового стажу періоду реєстрації фізичною особою-підприємцем з 01.01.2018 року по 15.02.2018 року, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 10 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VІ визначено, що права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV) якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Основним принципом цього договору є те, що держави домовились між собою про збереження пенсійних прав громадян, які працюють на територіях цих держав. Визначальним є застосування законодавства тієї держави, де проживає особа. Ця держава несе всі витрати на пенсійне забезпечення незалежно від місця, де набутий трудовий стаж. Отже, основним принципом пенсійного забезпечення за даною Угодою є територіальний принцип, якій суттєво відрізняється від принципу інших міжнародних договорів - пропорційного принципу, коли кожна держава несе фінансову відповідальність за періоди роботи, набуті на її території.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а та від 20.07.2020 у справі № 174/421/17.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 40 Закону 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з положеннями пункту 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 22-1, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, у зв`язку із зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами б, в, ґ пункту 7, пунктом 13. Згідно підпункту в пункту 7 особи, яким пенсія призначається відповідно до міждержавних Договорів (Угод) в галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1.

Так, позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, окрім іншого, надано довідки про заробітну плату для нарахування пенсії, зокрема довідку ТОВ "Руиз Даймондс" №0851 від 20.06.2016 року, довідки ВАТ "Московський ювелірний завод" №134/к від 20.06.2016 року і №643/к від 25.05.2021 року, довідку ТОВ "С.Д. Даймонд" №25 від 01.12.2016 року.

Жодних зауважень до наданих довідок відповідачем у відзивах на позовну заяву не викладено.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 64 Закону №1058-ІV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Згідно пункту 4.2 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З наведених норм права слідує, що перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2021 у справі №487/68/17, дійшов висновку, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

Враховуючи, що в даному випадку, жодних недоліків встановлено не було, оскільки фактично перевірка наданих позивачем довідок ТОВ "Руиз Даймондс" №0851 від 20.06.2016 року, довідки ВАТ "Московський ювелірний завод" №134/к від 20.06.2016 року і №643/к від 25.05.2021 року, довідку ТОВ "С.Д. Даймонд" №25 від 01.12.2016 року проведена не була, відповідно відсутні підстави для неврахування таких довідок відповідачем.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №560/9191/22 від 28 червня 2023 року.

Щодо посилань відповідача на припинення з 01.01.2023 року участі у Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, суд вказує наступне.

На переконання суду такі доводи пенсійного органу є неприйнятними, адже у силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож, припинення участі Російської Федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Крім того, суд зазначає, що надані позивачем довідки не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

А тому, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що хоча і Російська Федерація припинила участь у вказаній Угоді, натомість у спірні періоди роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

При цьому суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати отриманої у Російській Федерації.

Подібного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові №120/6490/23 від 04 грудня 2023 року.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача із врахуванням відомостей про заробітну плату на підставі довідки ТОВ "Руиз Даймондс" №0851 від 20.06.2016 року про заробітну з січня 2008 по червень 2016, довідок ВАТ "Московський ювелірний завод" №134/к від 20.06.2016 року про заробітну плату з березня 1995 року по грудень 1997 року, з грудня 2002 року по грудень 2007 року та №643/к від 25.05.2021 року про заробітну плату з грудня 2002 року по грудень 2007 року, довідки ТОВ "С.Д. Даймонд" №25 від 01.12.2016 року про заробітну плату з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року є протиправними.

Як наслідок, відповідача належить зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з врахуванням відомостей про заробітну плату на підставі довідки ТОВ "Руиз Даймондс" №0851 від 20.06.2016 року про заробітну з січня 2008 по червень 2016, довідок ВАТ "Московський ювелірний завод" №134/к від 20.06.2016 року про заробітну плату з березня 1995 року по грудень 1997 року, з грудня 2002 року по грудень 2007 року та №643/к від 25.05.2021 року про заробітну плату з грудня 2002 року по грудень 2007 року, довідки ТОВ "С.Д. Даймонд" №25 від 01.12.2016 року про заробітну плату з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року.

Надаючи оцінку діям відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду реєстрації фізичною особою-підприємцем з 01.01.2018 року по 15.02.2018 року, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за вказаний період, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Як уже встановлено судом, позивач у період з 17.03.2017 року по 15.02.2018 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідач, зазначив, що відповідно до інформації з системи персоніфікованого обліку, зокрема, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, заявник у період з 01.03.2017 року по 31.12.2017 року проводив сплату страхових внесків за себе як фізичну особу-підприємця, відповідно, даний період було враховано до страхового стажу заявника.

Втім, період з 01.01.2018 року по 15.02.2018 року не був зарахований до страхового стажу позивача, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Із наявної в матеріалах справи виписки з банку /а.с. 35/ вбачається, що позивачем 14.02.2018 року сплачено єдиний соціальний внесок за 1 квартал 2018 року у сумі 1638,12 грн.

Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено факт сплати страхових внесків позивачем за спірний період, а тому суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.2018 року по 15.02.2018 року.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 1073,60 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням відомостей про заробітну плату на підставі довідки ТОВ "Руиз Даймондс" №0851 від 20.06.2016 року про заробітну з січня 2008 по червень 2016, довідок ВАТ "Московський ювелірний завод" №134/к від 20.06.2016 року про заробітну плату з березня 1995 року по грудень 1997 року, з грудня 2002 року по грудень 2007 року та №643/к від 25.05.2021 року про заробітну плату з грудня 2002 року по грудень 2007 року, довідки ТОВ "С.Д. Даймонд" №25 від 01.12.2016 року про заробітну плату з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року та зарахувати до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2018 року по 15.02.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням відомостей про заробітну плату на підставі довідки ТОВ "Руиз Даймондс" №0851 від 20.06.2016 року про заробітну з січня 2008 по червень 2016, довідок ВАТ "Московський ювелірний завод" №134/к від 20.06.2016 року про заробітну плату з березня 1995 року по грудень 1997 року, з грудня 2002 року по грудень 2007 року та №643/к від 25.05.2021 року про заробітну плату з грудня 2002 року по грудень 2007 року, довідки ТОВ "С.Д. Даймонд" №25 від 01.12.2016 року про заробітну плату з 01.09.2016 року по 24.11.2016 року та зарахувати до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2018 року по 15.02.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович