Справа № 215/4892/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 січня 2024 року Справа №215/4892/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сидоренка Д.В. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про встановлення наявності компетенції (повноважень), -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу зі вказаним адміністративним позовом, з приводу неналежного розгляду його заяви від 15.05.2023 р. вх.С-168-П.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2023 року адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради «на підставі ст. ст. 6, 7 КАС України», з приводу неналежного розгляду його заяви від 15.05.2023 р. вх.С-168-П передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Засобами поштового зв`язку адміністративна справа №215/4892/23 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та передана на розгляд судді Сидоренко Д.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву залишено без руху із наданням десятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання до суду: уточненого позову, для суду та відповідача, з зазначенням способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів, відповідно до вимог п.2 ч. 1 статті 5 та п. 4 ч. 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України ; копії заяви 15.05.2023 р. вх.С-168-П засвідченої належним чином для відповідача; документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за позов, який містить вимоги немайнового характеру у розмірі 1073,60 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

11.01.2024 року від позивача надійшла заява про відвід судді Сидоренко Д.В. від розгляду справи №215/4892/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 р. визнано заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у адміністративній справі №215/4892/23 за позовом ОСОБА_1 до Тернівської районної у м. Кривому Розі ради "на підставі ст. ст. 6, 7 КАС України" - необґрунтованою.

Передано матеріали адміністративної справи №215/4892/23 для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу, для вирішення питання про відвід судді.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024 р., та відповідно до реєстру передачі справ від 19.01.2024 р. №413/24, вказана заява про відвід судді Сидоренка Д.В., була розподілена судді Лозицькій І.О.- 19.01.2024 року після робочого дня, 20.01.2024 р. та 21.01.2024 р. є вихідними днями, тому справу передано судді 22.01.2024 р.

З огляду на викладене, справу № 215/4892/23 прийнято до провадження для розгляду заяви про відвід судді Сидоренка Д.В.

В порядку ч.8 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши вищезазначену заяву про відвід судді, суд виходить з наступного.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що у судді завжди не гаразд з доброзичливістю, увагою і який вимагає додатки до заяви про звільнення від сплати судового збору надавати позивачу чим штучно створює перешкоди для захисту гарантій ст.46 Конституції України та направив ухвалу в конверті з штрих-кодом 362 з 20 ухвалами, тому відмовляється витребувати по своїй ініціативі докази для повного, всебічного розгляду справи для того щоб відмовитись навести лад у судовий системі для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та саме це доводе про його зацікавленість у кінцевому результаті. Окрім того, суддя помилково вважає, що позивач не є членом малозабезпеченої сім`ї з доходом у 2393 грн., які менше рівня прожиткового мінімуму 2684 грн. і не вважає, що предметом позову є захист соціальних прав.

У зв`язку з цим позивач вважає, що вищенаведене викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності суду і є підставою для відводу судді Сидоренка Д.В. відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 37 КАС України. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на рішення Європейського Суду з прав людини.

Розглядаючи вказану заяву, суд доходить до наступних висновків.

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Так, зі змісту заяви позивача про відвід судді вбачається, що вона мотивована лише тим, що суддя Сидоренко Д.В., начебто, штучно створює перешкоди для захисту гарантій ст.46 Конституції України та направив ухвалу в конверті з штрихкодом 362 з 20 ухвалами, тому відмовляється витребувати по своїй ініціативі докази для повного, всебічного розгляду справи для того щоб відмовитись навести лад у судовий системі для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та саме це доводе про його зацікавленість у кінцевому результаті, що призведе до результату розгляду позову в якому прямо заінтересований суддя, що на думку позивача викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності суду.

Крім того, надаючи оцінку обґрунтованості доводів про наявність правових підстав для відводу судді Сидоренка Д.В., суд зазначає, що заявлений відвід обумовлений виключно незгодою позивача з процесуальними діями судді - ухвалою суду від 23.10.2023р. про залишення позовної заяви без руху.

Європейський суд з прав людини диференціює чи у конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява №57067/00)). Відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява №7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96) та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Водночас, суд зазначає, що згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Таким чином, із урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначені в обґрунтування заяви про відвід судді обставини є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо упередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з чим, заява про відвід судді Сидоренко Д.В. від розгляду справи №215/4892/23, не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність будь-яких інших обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу, суд вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренка Д.В. необґрунтованою та безпідставною.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про відвід судді Сидоренка Д.В. в адміністративній справі № 215/4892/23.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сидоренка Д.В. в адміністративній справі № 215/4892/23 за позовом ОСОБА_1 до Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) - відмовити.

Адміністративну справу передати для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.О. Лозицька