Справа № 320/18423/23
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року місто Київ №320/18423/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Квент Компані"
провизнання недійсними установчих документів,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011) звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квент Компані» (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон,9, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Департамент нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. А. Городецького,13, ), в якому просить суд:

- визнати недійсними установчі документи ТОВ «Квент Компані» ();

- припинити юридичну особу ТОВ «Квент Компані» ();

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що засновником та керівником даного товариства є ОСОБА_1 . Згідно матеріалів кримінального провадження, реєстрація ТОВ «Квент Компані» відбулась з порушенням Законів України, а відтак має бути визнана недійсною у судовому порядку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 (суддя Журавель В.О.) у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 (суддя Журавель В.О.) клопотання про продовження процесуального строку задоволено. Продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали. Вимоги вказаної ухвали, у встановлений судом строк, позивачем виконано.

Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2023, справу №320/18423/23 передано до розгляду судді Білоноженко М.А.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Третя особа письмові пояснення відносно предмету спору до суду не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Квент Компані» () зареєстровано Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві від 19.08.2016, про що зроблено запис №0023145. Згідно відомостей витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником товариства є Клочан Олексій Василійович.

За основним місцем податкового обліку ТОВ «Квент Компані» перебуває в Державній податковій інспекції у Дарницькому районі ГУ ДПС у м. Києві.

15 липня 2020 року в Шевченківському районному суді м. Києва було проведено судове засідання по справі №761/16513/20 у кримінальному провадженні №0000070 від 27 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4.2 ст. 205-1 Кримінального Кодексу України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.07.2020 у справі № 761/16513/20 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за досудовим розслідуванням №00000070 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що ТОВ «Квент Компані» має ознаки фіктивності, відповідно до ст. 55-1 ГК України, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з пп. 20.1.37 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Верховний Суд України у постанові 30.09.2015 у справі № 21-1575а15, застосовуючи нормативний синтетичний підхід у подібних правовідносинах, дійшов висновку, що посадові особи податкового органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва). Стаття 55-1 Господарського кодексу України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Відповідно до пп. 67.2 ст. 67 ПК України органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатись до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців.

Згідно зі ст. 55-1 Господарського кодексу України, ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є:

зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи;

не зареєстровано у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством;

зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження;

зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Зі змісту абзацу 4 ч. 1 ст. 55-1 Господарського кодексу України, для висновку щодо наявності ознак фіктивності юридичної особи, необхідно встановити, що її передано у володіння чи управління особам, які, зокрема, не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження. Відтак, ст. 55-1 ГК України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Тобто, необхідною умовою для застосування вказаної норми є відсутність наміру (тобто задуму, бажання) відповідних осіб провадити фінансово-господарську діяльність від самого початку, тобто вже на момент реєстрації товариства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 826/25343/15.

Звертаючись до суду з позовом про припинення юридичної особи, позивач посилається на ст. 55-1 Господарського кодексу України, а саме тим, що реєстрація ТОВ «Квент Компані» була проведена на підставну особу.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, виконавши всі запропоновані йому невстановленою досудовим розслідуванням особою дії, придбавши ТОВ «Квент Компані» (), реалізував свій умисел, направлений на вчинення внесення завідомо не правдивих відомостей до документів, які подаються державному реєстратору, що надало змогу в подальшому, використовувати зазначене товариство для здійснення незаконного переведення безготівкових грошових коштів у готівку.

ОСОБА_1 27.05.2020 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, тобто у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що обґрунтовано підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України визнав повністю та підтвердив факти, викладені в повідомленні про підозру.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 15.07.2020 у справі № 761/16513/20.

Таким чином, в межах вказаної справи, суд встановив, що ОСОБА_1 достовірно усвідомлював факт відсутності мети реального здійснення фінансово-господарської діяльності.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсними реєстраційних документів ТОВ «Квент Компані», суд зазначає, що частиною 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено вичерпний перелік судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а саме судові рішення про: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Отже, наявність ознак (критеріїв) фіктивності підприємства є підставою для припинення юридичної особи.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції.

Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia) та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведене, дослідивши і оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано суду доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз під час розгляду справи, відтак судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011) задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними установчі документи ТОВ «Квент Компані» ().

3. Припинити юридичну особу ТОВ «Квент Компані» ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Білоноженко М.А.