Справа № 380/19599/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 рокусправа № 380/19599/23
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» протиправною;

- зобов`язати Навчальний центр імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка передбачена ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за 7 повних календарних років військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 рік, за 2023 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 11 серпня 2023 року;

- зобов`язати Навчальний центр імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 рік, за 2023 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 11 серпня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він проходив військову службу по мобілізації у складі Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ). 07.08.2023 позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Наказом начальника Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України від 10.08.2023 №36 о/с позивача звільнено з військової служби з виключенням із військового обліку. Наказом т.в.о. начальника Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (по стройовій частині) від 11.08.2023 №235 позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вказує, що на дату звільнення у нього наявна календарна вислуга років 07 років 2 місяці 21 день. Проте, при звільненні відповідач не провів з позивачем розрахунок із виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% від місячного грошового забезпечення за кожен рік військової служби та не проведено грошову компенсацію невикористаної додаткової відпустки учасника бойових дій.

Ухвалою від 25.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги визнає частково з підстав, викладених у відзиві. Наказом начальника Навчального центру Національної гвардії України від 23.08.2017 №43 о/с, позивача було звільнено в запас на підставі пункту 6 «и» ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», у зв?язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Вислуга років станом на 28.08.2017 становила - 5 років 9 місяців 04 дні в календарному обчисленні. В період з 24.02.2022 до 11.08.2023 у зв?язку з оголошенням воєнного стану, позивач проходив військову службу по мобілізації в складі відповідача. Наказом начальника Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України від 11.08.2023 №235 позивача було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення на підставі підпункту «б», пункту 2, частини 4, ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» (за станом здоров?я). У відповідності до довідки начальника фінансового відділення (головного бухгалтера) Навчального центру, грошове забезпечення позивача на день його звільнення з військової служби становило 22452,00 грн. Вказує, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість щодо нарахування одноразової грошової допомоги за 5 (п?ять) років і 09 (дев?ять) місяців календарної служби у відповідності до пунктів 1 та 2 Порядку, а саме 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення. Оскільки на день попереднього звільнення з військової служби (у зв?язку із систематичним не виконанням умов контракту військовослужбовцем), позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» то така виплата підлягає оплаті з боку відповідача, а саме за п?ять років і дев?ять місяців в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно відомостей від 16.08.2023 №124 позивачу було нараховано одноразову грошову допомогу за 17 повних календарних місяців в розмірі 4% місячного грошового забезпечення в сумі 15267,36 грн. Згідно наказу начальника Навчального центру від 23.08.2017 №43 по особовому складу вислуга років на момент звільнення позивача становила 05 років та 09 місяців. А тому різниця вислуги позивача на момент останнього звільнення становить 07 років 02 місяця мінус 05 років 09 місяців дорівнює 01 рік 05 місяців (17 повних місяців).

Щодо законності виплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2022 рік, за 2023 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, відповідач вказує, що позивачу було нараховано компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2022 та 2023 рік, за 28 календарних днів в сумі 20955,20 грн. Зазначене також підтверджується реєстром №133 на виплату грошового забезпечення за липень 2023 року і вихідної допомоги військовослужбовцям до платіжного доручення №1790 від 17.08.2023, довідкою розрахунком №3007-2474, витягом з реєстру роздрукованого з системи СДО.

Враховуючи викладене, відповідач просить зобов?язати Навчальний центр Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за 5 (п?ять) років і 09 (дев?ять) місяців календарної служби у відповідності до пунктів 1 та 2 Порядку, а саме 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення. У задоволенні інших позовних вимог позивача, відмовити повністю за безпідставністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

19 травня 2015 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .

Згідно з витягом із наказу начальника Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України від 23.08.2017 №43о/с відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено сержанта ОСОБА_1 з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом 6 «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Вислуга років станом на 30.08.2017 становить у календарному обчисленні 05 років 09 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні 00 років 01 місяць 07 днів.

24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», позивача повторно призвано на військову службу та зараховано до списків особового складу Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ).

Згідно з витягом із наказу начальника Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (по стройовій частині) від 11.08.2023 №235 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, сержанта ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у відставку за підпунктом (за станом здоров`я) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» наказом начальника Навчального центру НГ України від 10.08.2023 №36 о/с, з 11 серпня 2023 року. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 виплатити вихідну допомогу за 17 (сімнадцять) повних календарних місяців в розмірі 4% місячного грошового забезпечення, але не менше, як 25% місячного грошового забезпечення. Ha підставі пункту 5 розділу XXXI наказу МВС України від 25.03.2018 №200 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовців Національної гвардії України та іншим особам» та розпорядження командувача Національної гвардії України від 28.12.2019 №27/32/4-9314 виплатити грошову компенсацію за невикористані 28 (двадцять вісім) днів додаткової відпустки за 2022 - 2023 роки (2 (два) роки) як учаснику бойових дій в сумі 20955 грн. 20 коп.

Вислуга років станом на 11.08.2023 становить у календарному обчисленні 07 років 02 місяців 21 день, у пільговому обчисленні 01 рік 01 місяць 14 днів.

Згідно з довідкою Навчального центру НГ України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 30.08.2023 №21/219, грошове забезпечення сержанта ОСОБА_1 на день його звільнення з військової служби 11.08.2023 становило 22 452,00 грн.

При звільненні ОСОБА_1 нараховано 20 955,20 грн. (до видачі на руки 20 640,87 грн.) грошової компенсації за невикористані 28 днів додаткової відпустки 2022-2023 роки, як учаснику бойових дій, що підтверджується довідкою-розрахунком №3007-2474.

Відповідно до відомостей №124 від 16.08.2023 ОСОБА_1 нараховано: компенсацію за невикористані відпустки за 15 днів 2022 року в розмірі 6 906,77 грн., компенсацію за невикористані відпустки за 30 днів 2023 року в розмірі 22 451,93 грн., компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 28 днів 2022-2023 років, як учаснику бойових дій, в розмірі 20 955,20 грн., вихідну допомогу за 17 повних календарних місяців 4% в розмірі 15 267,36 грн. Разом нараховано 65 581,26 грн. (до перерахування на картковий рахунок 64 597,54 грн.).

Вказана вище сума в розмірі 64 597,54 грн. відображена в реєстрі №133 на виплату грошового забезпечення за липень 2023 рік і вихідної допомоги в/с до платіжного доручення №1790 від 17.08.2023.

Водночас, позивач стверджує, що Навчальний центр імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) при звільненні не виплатив йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 7 повних календарних років служби, передбачену частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також грошову компенсацію невикористаної додаткової відпустки учасника бойових дій.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не виплати ОСОБА_1 в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 7 календарних років служби та грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки учасника бойових дій, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється Законом України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Частиною першою статті 40 Закону №2232-XII визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII, в редакції чинній на момент звільнення позивача).

Відповідно до статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абзаців 1-4 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», одноразова грошова допомога передбачена цим пунктом, не виплачується.

У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (абзац 6 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI).

Водночас, абзацом 7 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII).

При цьому, частина 6 статті 2 Закону №2232-XII визначає такі види військової служби:

- строкова військова служба;

- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

- військова служба за контрактом осіб рядового складу;

- військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти;

- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

- військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Таким чином, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.

Під час розгляду справи судом встановлено, а сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 24.02.2022 по 11.08.2023 за мобілізацією.

Таким чином, в контексті спірних правовідносин саме абзац 7 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI є спеціальною правовою нормою, що містить особливі умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям, які проходили військову службу за призовом по мобілізації, а саме:

- особливий суб`єкт отримання допомоги - військовослужбовець, який був призваний на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією;

- обмежений період виплати одноразової грошової допомоги - виплата здійснюється за період проходження військової служби за призовом у зв`язку з мобілізацією;

- при виплаті такої допомоги не враховується період попередньої військової служби у мирний час, за винятком тих осіб, які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Відтак, саме положення абзацу 7 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI, як положення спеціальної правової норми, є застосовними до спірних правовідносин щодо наявності у ОСОБА_1 , як у військовослужбовця, який проходив військову службу за призовом, у зв`язку з мобілізацією, права на одноразову грошову допомогу, а не правові норми абзацу 1 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI, на які помилково посилається позивач.

Як зазначено вище, абзацом 7 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI зокрема передбачено, що умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог абзацу 7 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 17 вересня 2014 року №460, якою затвердив Порядок та умови виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (далі - Порядок №460).

Правовими нормами пунктів 1 - 4 Порядку №460 визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Розмір допомоги обчислюється з урахуванням пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Постанова №393).

Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

Згідно з абз. 7 п. 10 Постанови №393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки, які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Так, позивач в позовній заяві вказує на те, що маючи на момент звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та з усіх видів забезпечення 11.08.2023 календарну вислугу 7 років 02 місяці 21 день, він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби за кожен із 7 років служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення.

Водночас, з аналізу статті 15 Закону №2011, пункту 10 Постанови №393, а також пункту 2 Порядку №460 слідує, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, при повторному звільненні здійснюється за період такої служби з дня їхнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час.

Положеннями статті 15 Закону №2011, пункту 10 Постанови №393, а також пункту 2 Порядку №460 встановлено лише один виняток, за умови якого військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, при звільненні виплачується одноразова грошова допомога з урахуванням періоду попередньої служби, як то ненабуття права на отримання такої грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби у мирний час.

Разом з тим, абзацом 3 частини 2 статті 15 Закону № 2011-XII (в редакції, чинній на момент попереднього звільнення позивача 23.08.2017 з Військової частини НОМЕР_1 ) було встановлено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем чи у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», одноразова грошова допомога передбачена цим пунктом, не виплачується.

Аналогічні приписи містяться у пункті 10 Постанови №393.

Так, як встановлено судом вище, згідно з витягом із наказу начальника Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України від 23.08.2017 №43о/с відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено сержанта ОСОБА_1 з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом 6 «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Вислуга років станом на 30.08.2017 становить у календарному обчисленні 05 років 09 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні 00 років 01 місяць 07 днів.

Таким чином, суд в межах спірних правовідносинах зазначає, що факт ненабуття позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги при попередньому звільненні не може надавати останньому право на виплату одноразової грошової допомоги при повторному звільненні зі служби з врахуванням наявної за попередні роки вислуги років, оскільки попереднє звільнення позивача пов`язане з систематичним невиконанням умов контракту. Вказана обставина взагалі виключала можливість отримання позивачем одноразової допомоги при попередньому звільненні.

Відповідний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 580/388/21 та від 25.10.2018 у справі № 552/4468/17.

З огляду на наведене, позивач не тільки не набув при попередньому звільненні 23.08.2017 права на виплату одноразової грошової допомоги, але і не міг його набути зважаючи на підстави звільнення з військової служби.

Тобто, у цьому випадку, за встановлених судом обставин справи, має місце не факт ненабуття позивачем права на отримання грошової допомоги при попередньому звільненні, а відсутність такого права взагалі, а отже відсутні підстави, визначені в статті 15 Закону №2011-XII, пункті 10 Постанови №393, а також пункті 2 Порядку №460, зокрема, для виплати одноразової грошової допомоги позивачу з урахуванням періоду попередньої служби.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 580/388/21.

При цьому, щодо визнання позову в цій частині відповідачем, суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 47 КАС України суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Після останнього звільнення позивач був призваний на військову службу по мобілізації 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та звільнений 11.08.2023, відтак лише цей період в силу вищенаведених правових норм необхідно враховувати при обчисленні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 15 Закону №2011-XI.

Таким чином, враховуючи вищезазначене правове регулювання спірних правовідносин, суд приходить висновку, що при звільненні з військової служби у Навчальному центрі імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , як військовослужбовець, що проходив військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, відповідно до абзацу 7 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI та Порядку №460, мав право на одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення, отриманого ним за кожний повний календарний місяць служби з 24.02.2022 по 11.08.2023, але не менше, як 25% місячного грошового забезпечення.

З матеріалів справи, судом встановлено, що наказом начальника Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (по стройовій частині) від 11.08.2023 №235 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, сержанта ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у відставку за підпунктом (за станом здоров' я) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» наказом начальника Навчального центру НГ України від 10.08.2023 року №36 о/с, з 11 серпня 2023 року.

Зокрема в наказі зазначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу за 17 (сімнадцять) повних календарних місяців в розмірі 4% місячного грошового забезпечення, але не менше, як 25% місячного грошового забезпечення.

Згідно з довідкою Навчального центру НГ України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 30.08.2023 №21/219, грошове забезпечення сержанта ОСОБА_1 на день його звільнення з військової служби 11.08.2023 становило 22 452,00 грн.

Відповідно до відомостей №124 від 16.08.2023 ОСОБА_1 , зокрема нараховано: компенсацію за невикористані відпустки за 15 днів 2022 року в розмірі 6 906,77 грн., компенсацію за невикористані відпустки за 30 днів 2023 року в розмірі 22 451,93 грн., компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 28 днів 2022-2023 років, як учаснику бойових дій, в розмірі 20 955,20 грн., вихідну допомогу за 17 повних календарних місяців 4% в розмірі 15 267,36 грн. Разом нараховано 65 581,26 грн. (до перерахування на картковий рахунок, після відрахування 1,5% військового збору 64 597,54 грн.).

Вказана вище сума в розмірі 64 597,54 грн. відображена в реєстрі №133 на виплату грошового забезпечення за липень 2023 рік і вихідної допомоги в/с до платіжного доручення №1790 від 17.08.2023.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем порушено не було.

Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 - 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 11 серпня 2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 12 Закону №3551-XII учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються пільги у використанні чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Стаття 4 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі Закон №504/96-ВР) установлює такі види щорічних відпусток: основна відпустка; додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці; додаткова відпустка за особливий характер праці; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Згідно з статтею 162 Закону №504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Відповідно до ч. 8 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Абзацом третім ч. 14 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, провадиться, виходячи з місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону №3551-XII.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у зразковій справі № 620/4218/18 (Пз/9901/4/19).

Так, у витязі з наказу начальника Навчального центра імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (по стройовій частині) від 11.08.2023 №235, вказано нa підставі пункту 5 розділу XXXI наказу МВС України від 25.03.2018 року №200 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовців Національної гвардії України та іншим особам» та розпорядження командувача Національної гвардії України від 28.12.2019 року №27/32/4-9314 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 28 (двадцять вісім) днів додаткової відпустки за 2022 - 2023 роки (2 (два) роки) як учаснику бойових дій в сумі 20955 грн. 20 коп.

ОСОБА_1 нараховано 20 955,20 грн. (до видачі на руки 20 640,87 грн.) грошової компенсації за невикористані 28 днів додаткової відпустки 2022-2023 роки, як учаснику бойових дій, що підтверджується довідкою-розрахунком №3007-2474.

Відповідно до відомостей №124 від 16.08.2023 ОСОБА_1 нараховано: компенсацію за невикористані відпустки за 15 днів 2022 року в розмірі 6 906,77 грн., компенсацію за невикористані відпустки за 30 днів 2023 року в розмірі 22 451,93 грн., компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 28 днів 2022-2023 років, як учаснику бойових дій, в розмірі 20 955,20 грн., вихідну допомогу за 17 повних календарних місяців 4% в розмірі 15 267,36 грн. Разом нараховано 65 581,26 грн. (до перерахування на картковий рахунок, після відрахування 1,5% військового збору 64 597,54 грн.).

Вказана вище сума в розмірі 64 597,54 грн. відображена в реєстрі №133 на виплату грошового забезпечення за липень 2023 рік і вихідної допомоги в/с до платіжного доручення №1790 від 17.08.2023.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що право позивача на нарахування та виплату грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2022 рік, за 2023 рік, відповідачем також порушено не було, тому позовні вимоги є безпідставними.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна