Справа № 160/23410/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛебеденко В.В.
представника позивача представника відповідача Шустрова Є.Ф. Лукіна Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною фактичної перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
12.09.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області щодо проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання норм законодавства, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності, згідно ст.102 ПК України, яка оформлена актом фактичної перевірки від 23.06.2023 року №2352/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 ;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 12.10.2023 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (т.1 а.с. №135)
09.10.2023 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що позивчач не погоджується з доводами та аргументами податкового органу, оскільки всі можливі претензії контролюючий орган повинен пред`являти саме до ФОП ОСОБА_2 , оскільки не маючи на те відповідних правових підстав провів фактичну перевірку вказаної ФОП, проте її результати відобразив в акті перевірки ФОП ОСОБА_1 . Також, контролюючий орган так і не зміг нічого пояснити чому вважає, що має місце повторне порушення з боку позивача. Додатково зазначено, що ФОП ОСОБА_6 здійснює свою діяльність через ПРРО « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в той час як ФОП ОСОБА_1 , здійснює свою діяльність через реєстратор моделі Datecs MP-01, заводський №АТ401351235, які обидва знаходяться за адресою місця проведення перевірки (т. 2 а.с.1-8).
12.10.2023 року судом задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні, та відкладено розгляд справи на 09.11.2023 року о 09:30 год.
13.10.2023 року через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник наполягав на обставинах викладен у відзиві на позов, додатково зазначивши, що твердження позивача про найманих працівників необґрунтоване з огляду на те, що на виконання норм статті 81 ПК України, продавець магазину, який має оформленні трудові відносини з ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_5 ознайомлено з направленнями на проведення перевірки від 12.06.2023 року №3710 та 3711, службовими посвідченнями перевіряючих та вручено копію наказу № 2823-п від 12.03.2023 року. В направленнях на перевірку розписалась ОСОБА_5 , про що свідчить її особистий підпис в направленнях на перевірку (т. 2 а.с. 19-23).
Усною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні, від 09.11.2023 року ухвалено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому засіданні усною ухвалою суду від 09.11.2023 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків та оголошено перерву до 21.11.2023 року о 10:40 год, для надання можливості представнику позивача ознайомитись із запереченнями на відповідь на відзив.
21.11.2023 року до суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо заперечень відповідача наданих на відповідь до відзиву, за змістом аналогічні позовній заяві та відповіді на відзив.
Усною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні, від 21.11.2023 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.12.2023 року.
У судовому засіданні 05.12.2023 року судом допитані свідки та у розгляді справи оголошено перерву до 19.12.2023 року о 10:00 год. для надання сторонам часу підготувати додаткові пояснення та заперечення.
11.12.2023 року до суду від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, які фактично названі як клопотання, в яких представник відповідача надав обгрунтувння поясненням свідків, допитаних у судовому засіданні.
19.12.2023 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо обґрунтування позову, а також дана оцінка поясненням свідків.
У судовому засіданні 19.12.2023 року перед судовими дебатами оголошено перерву до 09.01.2024 року о 13:30 год.
06.01.2024 до суду від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких представник відповідача надав пояснення стосовно переглянутого у судовому засіданні CD-диска, зазначивши, що загальну площу магазину займає продовольчий та підакцизний товар, що чіткі вбачається з відеозапису. В центральний частині розміщено одне робоче місці касира, враховуючи наявність лише єдиного касового апарату. Магазин за своєю структурою не розподілений на зони відповідальності суб`єкті господарювання, а саме Позивача та ФОП ОСОБА_2 . На підставі даного факт; з`ясовується те, що проваджуються сумісна господарська діяльність. Зауважуючи щодо предметної складової магазину, холодильники для охолодженню напоїв мають чіткі наклеєні на свою поверхню зображення пива. Також, знаходить своє відображення те, у період відсутності у магазині одного продавців, дійсно працює один продавець та обслуговує клієнтів всього магазин загалом, враховуючи ту обставину, що на об`єкті підприємницької діяльності провадить діяльність декілька платників податків, їх діяльність розподілена на торгівельній одиниці на види товарів, але є єдиним цілим без окремих вивісок. Отже, у взаємозв`язку із вищезазначеним, дії контролюючого органу є законними ті обґрунтованими, виявлені порушення встановлені та зафіксовані актом перевірю правомірно.
09.01.2024 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких представник не погоджується із наданими поясненнями відповідача стосовно переглянутого у судовому засіданні відеозапису, зазначивши, що представник контролюючого органу у своїх додаткових поясненнях підтверджує, що під час перевірки в залі присутній лише один продавець, однак, ніде на запису не видно, що цей продавець реалізує підакцизні товари замість відсутнього продавця ФОП ОСОБА_1 . Зображення пива на холодильниках не доводить, що в них перебуває дійсно пиво. Крім того, пиво буває не лише підакцизним товаром, а є ще безалкогольне пиво, що підакцизним товаром не є, реалізацією якого займається ФОП ОСОБА_2 . Крім того, в наявних базах ДПС є інформація щодо працевлаштування працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у відповідних ФОПів, що заздалегідь дає можливість визначити хто саме є продавцем у ФОП ОСОБА_7 і.і., та не вимагає від представників контролюючого органу складних маніпуляцій та не становить труднощів, а є лише питанням добросовісного виконання своїх обов`язків, елементарного рівня компетентності та елементарної підготовки до перевірки. В самому Акті зазначено, що ФОП ОСОБА_1 , здійснює свою діяльність на підставі договору оренди №123 (номер договору не вірний, насправді номер є 66) на площі 30 кв.м. Загалом торгівельна зала має площу 97 кв.м., що підтверджується доказом, який надано позивачем - копією договору оренди ФОП ОСОБА_2 , який згідно останнього орендує 67 кв.м. Таким чином, навіть візуально під час перевірки можливо визначити, що за своєю площею 30 кв.м та 97 кв.м різняться в три рази, що повинно було б викликати запитання у перевіряючих.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримав, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову виходячи з наступного.
Основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є: 47.11 Роздрібна торгіля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (т. 1 а.с. 26-27).
Головним управлнням ДПС у Дніпропетровській області, керуючись ст. 19-1 , ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.2, п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, прийнято наказ від 12.06.2023 року №2823-П «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», яким вирішено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання норм законодавства, регулювання, обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, введення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (т. 1 а.с. №28).
На підставі наказу від 12.06.2023 року та направлень на проведення фактичної перевірки №3710, №3711 від 12.06.2023р. Головним управління ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку магазину, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 13.06.2023 року по 22.06.2023 року (т. 1 а.с. 175, 176).
Перед початком вказаної перевірки 13.06.2023р. було проведено контрольно- розрахункову операцію та придбано пиво «Рогань» 0,45л по ціні 29,00 грн., продавцем ОСОБА_3 власноруч отримано від працівника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області готівкові кошти.
На момент початку проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , в магазині за адресою: АДРЕСА_1 знаходився тільки один продавець - ОСОБА_3 .
Після вказівок на недоліки в роботі суб`єкта господарювання та після фіксації факту працівниками податкової служби проведення розрахункових операцій без застосування належним чином касової техніки, іншим продавцем ОСОБА_5 , яка приїхала після того як їй зателефонувала продавець ОСОБА_3 , перевіряючим було роздруковано та видано розрахунковий документ встановленої форми про проведення розрахункової операції (фіскальний чек).
Далі, продавця магазину ОСОБА_5 ознайомлено з направленнями на проведення перевірки від 12.06.2023 року №3710 та №3711, службовими посвідченнями перевіряючих та вручено копію наказу №2823-п від 12.06.2023 року, про що свідчить її особистий підпис в направленнях на перевірку.
Отже, фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , проводилась в присутності двох продавців, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
За результатами перевірки складено відповідний акт фактичної перевірки від 22.06.2023 року №2352/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 , який зареєстровано в органі ДПС 23.06.2023 року (т. 1 а.с. 166-169).
В акті фактичної перевірки від 22.06.2023 року відображені встановлені порушення, а саме:
- п.1, п.2, ст. 3 розд. ІІ Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) в частині проведення розрахункових операцій без роздрукування та видачі розрахункового документу встановленого зразка (перший випадок відсутності марки акцизного податку у фіскальному чеку РРО; , проведення розрахункової операції без застосування РРО на суму 29,00 грн.; 8 297,0 грн сума готівкових коштів в касі на місці проведення перевірки, які не проведенні належним чином через РРО; 86 660, 80 - інші фіскальні чеки РРО, в яких відсутні марки акцизного податку, загальна сума 94 986,80 грн.);
- п.11 ст.3 розд. ІІ ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями) в частині не проведення розрахункових операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;
- п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України, в частинні не надання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;
- ст.ст. 20,21,22,23,24 Кодексу законів про працю України, в частині неналежного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.
Під підпис продавцю ОСОБА_5 посадовими особами було надано письмову вимогу про надання платником податків документів (т.1 а.с. 171).
В ході проведення перевірки 13.06.2023 року ОСОБА_3 були надані пояснення, відповідно до яких, продавець пояснила, що при продажі пива «Рогань» 0,45л за ціною 29,00 грн., чек не пробила, так як відліклась на іншого покупця (т. 1 а.с. 172).
Копія акту фактичної перевірки від 22.06.2023 року №2352/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 була вручена під підпис продавцю ОСОБА_3 , що підтверджується підписами останніх у акті.
При цьому, ФОП ОСОБА_1 відмовилась від отримання копії акту фактичної перевірки, про що посадовими особами контролюючого органу складено акт від 22.06.2023 року (т.1 а.с. 170).
Не погодившись з висновками акту перевірки, позивачем були подані заперечення на акт від 04.07.2023 року (т.1 а.с. 33-42).
На підставі акту фактичної перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення рішення:
Вирішуючи правомірність дій податкового органу з приводу проведення фактичної перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Згідно ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами абзацу першого підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
В наказі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №2823-П від 12.06.2023 року підставою проведення перевірки вказано пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.
Підпунктом 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України встановлено, що у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дача початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим): особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
Згідно вимог абзацу восьмого п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Аналіз вищезазначених правових норм дає суду підстави для висновку, що обов`язковими обставинами (передумовами) для проведення фактичної перевірки згідно пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України є отримання в установленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.
Отже, зазначений пунктом передбачено декілька підстав для призначення фактичної перевірки.
При цьому, передумовою проведення фактичної перевірки на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України є отримання або наявність інформації про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.
Суд зазначає, що повинні існувати конкретні фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки, а підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.
Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі №803/1171/17.
Верховного Суду, у своїх постановах від 11 липня 2022 року у справі № 120/5728/20-а та від 21 грудня 2022 року у справі № 500/1331/21, звернув увагу на те, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.
Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.
Також, матеріали справи свідчать, що допуск посадових осіб відповідача до проведення перевірки відбувся.
В даному випадку, в матеріалах справи наявні направлення на перевірку №3710 та №3711 від 12.06.2023 року, в яких вказана мета перевірки: дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Продавець магазину ОСОБА_5 , яка відпустила товар, була ознайомлена з направленнями на проведення перевірки від 12.06.2023 року №3710 та №3711, службовими посвідченнями перевіряючих та їй вручено копію наказу №2823-п від 12.06.2023 року, про що свідчить її особистий підпис в направленнях на перевірку, що є підставою для початку проведення такої перевірки.
Отже, в даному випадку, податковий орган діяв в межах та у спосіб передбачений законодавством України.
Крім того, як встановлено судом, за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт №2352/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 22.06.2023 року, який на виконання вимог п.86.5 ст.86 ПК України був зареєстрований не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки, а саме 23.06.2023 року.
Враховуючи викладене, доводи позивача з приводу порушення порядку призначення та проведення фактичної перевірки є необґрунтованими, як і посилання н порушення відповідачем приписів п. 86.1 ст. 86 ПК України.
Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року за №265/95-ВР визначені правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій ()К-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Згідно із ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий тек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо); що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадкам, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором - розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Відповідно до вимог п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Дія Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Так, 01.01.2022 набрали чинності зміни до п. 11 ст. 3 розділу II Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Згідно зі змінами суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі, при роздрібному продажу алкогольних напоїв у сфері торгівлі, громадського харчування зобов`язані проводити розрахункові операції через РРО та/або через програмні РРО із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.
Форма та зміст розрахункового документа встановлені Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електродних розрахункових документів, затвердженим наказом Мінфіну від 21.01.2016 №13 (із змінами, внесеними від 18.06.2020 №306 та від 08.06.2021 №329) (далі - Положення №13).
Пунктом 2 розділу II Положення №13 визначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою №ФКЧ-1, наведений у додатку 1 до Положення № 13, має містити обов`язкові реквізити, зокрема, такі як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (рядок 9 фіскального касового чека).
Враховуючи викладене, у рядку 9 «цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої» фіскального касового чека обов`язково відображаються такі реквізити: серія та номер марки акцизного податку.
Відсутність обов`язкового реквізиту у фіскальних чеках згідно з Положенням №13 тягне за собою неприйнятність такого документа як розрахункового, тобто, свідчить, що розрахункова операція проведена без роздрукування розрахункового документа і без видачі такого покупцю, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, і є підставою для притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 цього Закону.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №500/6845/21.
Підпунктом 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України передбачено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Пунктом 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Відповідно до абзаців 1,3, пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;
3) п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - якщо у випадках, визначених цим Законом, при здійсненні розрахункових операцій суб`єкт господарювання не використовує, використовує незареєстровані належним чином, порушує встановлений порядок використання або не зберігає протягом встановленого строку книги обліку розрахункових операцій та/або розрахункові книжки.
Підпунктом 7 п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Згідно з статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Крім того, перевіряючими при проведенні перевірки було встановлено, що продавцем ОСОБА_3 13.06.2023 року не своєчасно проведено контрольну розрахункову операцію на суму 29,00 грн. з придбання пива «Рогань» 0,45л та не роздруковано і не видано відповідний розрахунковий документ фіскальний касовий чек.
На момент проведення фактичної перевірки, працівниками контролюючого органу та в присутності продавця ОСОБА_3 на місці проведення розрахунків, складено опис готівки на суму 8447,00 грн., про що свідчить її особистий підпис.
Перший випадок відсутності марки акцизного податку у фіскальному чеку РРО зафіксовано на суму 137,5 грн.
Повторно вчинене порушення проведення розрахункової операції без застосування РРО: 29,00 грн проведення розрахункової операції без застосування РРО; 8 297,0 грн сума готівкових коштів в касі на місці проведення перевірки, які не проведенні належним чином через РРО; 86 660, 80 - інші фіскальні чеки РРО, в яких відсутні марки акцизного податку.
Загальна сума 94 986,80 грн у зв`язку з чим застосована сума фінансової санкції у розмірі 142 480,20 грн.
Також, перевіряючими встановлено проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
За порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а саме проведення розрахункових операцій через РРО/В РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів і послуг, без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, податковим органом застосовано штрафну санкцію в розмірі 5100 грн., передбачену статтею 17 Закону № 265/95-ВР, тобто (300х17) 5 100,00 грн.
З огляду на те, що перевіркою встановлено факти порушення в сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, та зазначені факти підтверджуються матеріалами справи, податковий орган правомірно застосував до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 відповідальність у визначений законодавством спосіб.
В свою чергу, позивачем не спростовано жодного порушення, які були встановлені при проведенні фактичної перевірки.
Щодо встановленого порушення п. 85.2 статті 85 ПК України, а саме ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Пунктом 121.1. ст. 121 ПК України передбачена відповідальність за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.
В частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю. В той же час у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 ПК України.
Не підпадає під таку кваліфікацію поведінка платника податків і у разі, якщо під час перевірки ним надані усі наявні у нього документи, але вони визнані контролюючим органом такими, що не в повній мірі підтверджують правильність даних податкового обліку. В такому випадку контролюючий орган має підстави для констатації помилок у податковому обліку із встановленням відповідного складу податкового порушення та застосуванням відповідних наслідків у вигляді визначення грошових зобов`язань за наявності для цього підстав.
В даному випадку, судом було встановлено, що податковим органом під підпис продавця ОСОБА_5 було надано письмову вимогу про надання платником податків документів, у зв`язку з проведенням фактичної перевірки суб`єкта господарювання (т.1 а.с. 171).
Суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що у вимозі про надання документів не зазначено, які конкретні документи необхідно надати, а зазначено лише загальний перелік документів, оскільки саме визначені вимогою документи позивач зобов`язана була надати, чи повідомити про причину їх відсутності.
Твердження, що продавець ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з іншою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , який провадить підприємницьку діяльність, в одному приміщенні з ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . та не має жодного відношення до діяльності позивача, суд оцінює критично, оскільки зазначене спростовується встановленими обставинами у справі, а також поясненнями допитаних свідків продавців ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Так, допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 , яка фактично проводить розрахункові операції пояснила, що є офіційним співробітником ФОП ОСОБА_1 та проходила навчання щодо роботи із РРО та касовим апаратом. Зазначила, що доступу до зазначених підприємницьких продуктів окрім самої неї та ФОП ОСОБА_1 ні у кого не має, оскільки РРО та касовий апарат мають захисні паролі та відповідні ключі.
Свідок ОСОБА_3 пояснила, що є найманим праівником ФОП ОСОБА_2 та реалізує переважно продукти харчування та іграшки, які не є підакцизними товарами. 13.06.2023 року вона реалізувала пляшку безалкогольного пива «Рогань» по ціні 29,00 грн. за готівкові кошти, про що надала письмові пояснення, в яких зазначила, що при продажі пива «Рогань» 0,45л за ціною 29,00 грн., пробила та віддала чек. Зазначила, що при проведенні перевірки помилково надала контролюючому органу кошти обох кас, як ФОП ОСОБА_2 так і ФОП ОСОБА_1 , оскільки розгубилась.
З показів свідків можна дійти висновку, що у період відсутності у магазині одного з продавців, дійсно працює один продавець та обслуговує клієнтів всього магазину загалом, враховуючи ту обставину, що на об`єкті підприємницької діяльності провадить діяльність декілька платників податків, їх діяльність розподілена на торгівельній одиниці на види товарів, але є єдиним цілим без окремих вивісок. Підакцизні товари належать до відділу ФОП ОСОБА_1 , товари загального користування належать ФОП ОСОБА_2 .
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи докази у їх сукупності, проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 січня 2024 року.

Суддя Н.Є. Сліпець