Справа № 420/34952/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., при секретарі Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача - Демчик Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної податкової служби в Одеській області

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області (далі - позивач) звернулось до суду з адмінстративним позовом до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Пхіденка О.С., за участю третьої особи: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко Олександра Сергійовича про накладення штрафу від 28.11.2023 ВП №72856700 у сумі 5100 грн.

Ухвалою суду від 04.01.2024 відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 12.01.2024 на 10 год 30 хвил.

Ухвалою суду від 12.01.2024 за погодженням з представником позивача замінено відповідача у справі ОСОБА_1 на належного відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після заміни сторони, залучення другого відповідача, розгляд адміністративної справи починається спочатку (ч.6 ст. 48 КАС України).

Розгляд справи відкладено на 19.01.2024.

В судове засідання 19.01.2024 прибув представник позивача, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача просить розглянути справу без його участі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у ГУ ДПС в Одеській області були наявні поважні причини, що зумовили несвоєчасне виконання рішення суду та відповідно відсутні підстави для накладення на ГУ ДПС штрафу у розмірі 5100 грн. ГУ ДПС в Одеській області оскаржувалось судове рішення у справі №420/7262/23 до П`ятого апеляційного адміністративного суду, також оскаржувалась до Одеського окружного адміністративного суду постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №420/7262/23, виданим 21.08.2023. Крім цього, позивач намагався оскаржити вимогу державного виконавця від 03.11.2023, але Одеським окружним адміністративним судом було відмовлено у відкритті провадження за позовом про скасування вимоги. Позивач звертає увагу суду на те, що постанова від 28.11.2023 ВП №72856700 про накладення штрафу була направлена Головному управлінню ДПС в Одеській області лише 05.12.2023, отримана тільки на 10 робочий день. В описовій частині постанови державним виконавцем неправильно зазначений номер справи № 420/72652/23. Позивач також стверджує, що наміри та вчиненні дії щодо оскарження судового рішення, оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, є поважними причинами невиконання судового рішення, з правомірністю якого позивач не погоджувався. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 станом на 15.12.2023 року виконано в повному обсязі, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ "ЕРА К" за реєстраційним номером 1900316, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою Одеська область, Лиманський район, с. Корсунці, вул. Одеська, будинок 1Д, є діючою.

Заперечення відповідача проти позову грунтуються на тому, що державним виконавцем відділу було правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72856700 від 25.09.2023 року. 03.11.2023, керуючись вимогами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу щодо повідомлення про стан виконання рішення суду яким зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області видалити з "Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним" інформацію щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРА К" за реєстраційним номером №1900316 за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Корсунці, вул. Одеська, буд. 1-Д.

Станом на 28.11.2023 жодних листів від боржника на адресу відділу не надходило. Головним управлінням ДПС в Одеській області на виконання рішення суду по справі № 420/7262/23 не було вчинено жодних дій, тому у відповідності до статті 63 Закону "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. в рамках виконавчого провадження № 72856700. Вказаною постановою було зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів. Однак й її було проігноровано Головним управлінням ДПС в Одеській області. Щодо помилки у процесуальному документі, то 11.10.2023 внесено виправлення до документу "постанова про відкриття виконавчого провадження" .

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, надані сторонами докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі № 420/7262/23 було зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області видалити з «Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним» інформацію щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРА К» за реєстраційним номером №1900316 за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Корсунці, вул. Одеська, буд. 1-Д.

Рішення суду було отримано ГУ ДПС в Одеській області 23.06.2023 шляхом доставки в електронний кабінет.

Рішення суду набрало законної сили 25.07.2023, Одеським окружним адміністративним судом 21.08.2023 виданий виконавчий лист №420/7262/23 про примусове виконання судового рішення.

22.09.2023 керівник ТОВ "ЕРА К" подав відповідачу заяву про примусове виконання рішення суду.

25.09.2023 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП № 72856700 з примусового виконання виконавчого листа № 420/7262/23, виданого 21.08.2023 року Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області видалити з "Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним" інформацію щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРА К" за реєстраційним номером №1900316 за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Корсунці, вул. Одеська, буд. 1 -Д. Копія постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Оскільки у постанові про відкриття було невірно зазначений орган, який видав виконавчий документ (Одеська митниця), постановою старшого державного виконавця від 11.10.2023 помилку було виправлено.

11.10.2023 ГУ ДПС в Одеській області подало до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду, 16.10.2023 апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку з несплатою судового збору та пропуском строку оскарження. Ухвалою апеляційного суду від 30.10.2023 було відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області.

03.11.2023, керуючись вимогами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу щодо повідомлення про стан виконання рішення суду, яким зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області видалити з "Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним" інформацію щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРА К" за реєстраційним номером №1900316 за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Корсунці, вул. Одеська, буд. 1-Д. У вимозі було зобов`язано ГУ ДПС в 3-денний термін з дня її отримання надати документи, які підтверджують виконання вимог виконавчого листа

На вимогу державного виконавця від 03.11.2023 Головне управління ДПС в Одеській області не повідомило про причини не виконання судового рішення.

11.10.2023 позивач оскаржив до суду постанову про відкриття провадження № 72856700. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 у справі відкрито провадження, 14.12.2023 суд залишив позов без розгляду, оскільки від позивача до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Станом на 28.11.2023 листів від боржника або доказів виконання судового рішення на адресу Відділу примусового виконання рішень не надходило. 28.11.2023 у відповідності до статті 63 Закону старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Пхіденком О.С. винесено постанову про накладення на Головне управління ДПС в Одеській області штрафу в сумі 5100,00 грн. за невиконання вимог виконавчого документа без поважних причин. Вказаною постановою було зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016,

За визначенням статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Як передбачено ч. І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи на майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження". За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/7262/23 ним виконано 15.12.2023. Водночас, відповідачем 28.11.2023 накладено штраф на Головне управління ДПС в Одеській області за невиконання вказаного рішення з неповажних причин.

Ключовим питанням під час вирішення розглядуваного спору є з`ясування поважності причин невиконання боржником судового рішення, від чого безпосередньо залежить правомірність накладення на позивача спірного штрафу.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України,

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. Зокрема, згідно з ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз визначених правових норм дає підстав для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього. Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч.4). Боржник зобов`язаний: 1)утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (ч.6 ст. 19)

Станом на день прийняття постанови про накладення штрафу жодних листів або пояснень щодо виконання вимог виконавчого листа на адресу відповідача від боржника не надходило. Доказів того, що державний виконавець діяв не в межах Закону України "Про виконавче провадження" та не у межах наданих йому повноважень, немає.

Суд зазначає, що обставини, на які посилається Головне управління ДПС України в Одеській області, свідчать, що причиною невиконання позивачем судового рішення була незгода з ним, разом з тим, ігноровано факт набрання рішенням законної сили та обов`язковості до виконання. Про це було відомо позивачу вже 30.10.2023 з ухвали апеляційного суду, якою відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області. Обставини, які повідомив позивач, в своїй сукупності не свідчать про реальну неможливість виконати судове рішення, оскільки зумовлені власною бездіяльністю самого позивача.

Згідно зі ст.6 КАС України та ст.17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19.03.1997р. у справі "Горнсбі проти Греції", п.40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі "Immobiliare Saffi" проти Італії", заява №22774/93, п.66, ECHR 1999-V).

Так, у п.53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26.04.2005р., і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19.02.2009р.).

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Принцип "res judicata" (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця. У силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Таким чином, позивач не вживав залежні від нього заходи для виконання рішення суду в повному обсязі, тобто, не проявив достатньої розумності та обачності для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Відтак, несвоєчасне виконання судового рішення відбулось із залежних від позивача причин, які не можна вважати поважними у розумінні ст.ст.63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", що не виключає можливості накладення штрафу на боржника.

Враховуючи, що позивачем не виконано рішення в повному обсязі без поважних причин, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є обґрунтованою і такою, що не підлягає скасуванню.

Той факт, що постанова про накладення штрафу була отримана позивачем 08.12.2023 є порушення строку її направлення, але не є підставою для визнання її протиправною. Також позивач не довів, що допущена помилка у постанові про відкриття виконавчого провадження, унеможливила виконання судового рішення.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи в сукупності наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня оголошення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення оголошено 19.01.2024.

Суддя В.В.Хом`якова

.