Справа № 755/14168/23
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 , через адвоката Ковальова С.С. (ордер а.с.40), звернуся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 31 серпня 2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

У позові ОСОБА_1 посилається на те, що він є уродженцем Донецької області міста Краматорськ. З 01 березня 2005 року взятий на облік та приписаний до ІНФОРМАЦІЯ_9. 29 червня 2023 року змінив зареєстроване місце проживання та став на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із зміною місця проживання, 09 серпня 2023 року позивач направив на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач - 1) міста Києва заяву про взяття на військовий облік, зміну персональних даних, отримання облікового документу та отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, надавши, серед інших документів, копію договору № 13129/22 про надання освітніх послуг від 26 вересня 2022 року. У зв`язку із відсутністю відповіді на надіслану заяву, позивач особисто звернувся до відповідача - 1, проте співробітники відповідача 22 серпня 2023 року надали позивачу направлення на проходження військово-лікарської комісії і зауважили, що без проходження ВЛК, його не зможуть поставити на облік до ТЦК, та він не зможе отримати обліковий документ з відстрочкою від призову у зв`язку з навчанням. Після проходження ВЛК позивач 31 серпня 2023 року отримав довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1344/15 від 31 серпня 2023 року. В той же день позивач вчергове з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про видачу військового квитка, проте майор ОСОБА_2 відкрив розгляд справи про адміністративне правопорушення за ознаками ст.210 КУпАП відносно позивача. На підставі протоколу та пояснень позивача полковник ОСОБА_3 розглянув справу, виніс постанову від 31 серпня 2023 року за вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП з накладання адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. Позивач вважає, що протокол та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає дійсності; у постанові безпідставно вказується, що, начебто, позивач не перебував з 2013 року на військовому обліку; зазначено, що позивач вчинив правопорушення у присутності свідків, яких фактично не було; не видано відповідачу завіреної копії оскаржуваної постанови. Повідомляє, що позивач не ухилявся від військового обліку з 2013 року, він не отримував від ІНФОРМАЦІЯ_4 по місцю своєї реєстрації жодних повісток про виклик, або інших повідомлень про взяття його на облік. З наведених підстав, позивач просить визнати протиправною постанову від 31 серпня 2023 року та скасувати її, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_8 (далі відповідач - 2) просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вказує, що міністерство не є належним відповідачем у справі, оскільки не наділено повноваженнями щодо розгляду адміністративних справ та накладення адміністративних стягнень, не здійснює керівництво та контроль за діяльністю територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 є відокремленим підрозділом та підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_5, який є окремим органом військового управління та знаходиться в зоні відповідальності та підпорядковується Оперативному командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке здійснює безпосереднє керівництво та контроль за його діяльністю. Загальне керівництво та контроль за територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки здійснює ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 65-72).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 копії документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову (а.с.47,48).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача ІНФОРМАЦІЯ_8 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.76,77).

Дослідивши подані суду матеріали, оцінивши докази, суду дійшов висновку про наступне.

З матеріалів справи та представлених сторонами доказів судом були встановлені наступні обставини.

Відповідно до посвідчення про приписку до призовної дільниці НОМЕР_2, виданого 01 березня 2005 року, ОСОБА_1 був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_7 з 18 березня 2005 року (а.с.21).

Відповідно до довідки від 29 червня 2023 року № 3004- позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.20).

09 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 про взяття на облік, зміну персональних даних, отримання облікового документу та отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У заяві позивач повідомляв, що 29 червня 2023 року він змінив зареєстроване місце проживання та став на облік як внутрішньо переміщена особа; у 2022 році вступив до закладу вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», є студентом 2 курсу денної форми навчання для здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти. Просив запросити його по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 для зміни облікових даних, видачі облікового документа з відміткою про відстрочку від призову на військову службу пі час мобілізації на особливий період у зв`язку із здобуванням вищої освіти за денною формою навчання (а.с. 22-24).

Під час відкриття провадження у справі судом було витребувано від відповідача - 1 копії документів, на підставі яких було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності. Копію ухвали суду відповідач - 1 отримав 02 листопада 2023 року та 18 грудня 2023 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, вимоги ухвали суду про надання документів не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС).

У постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 31 серпня 2023 року начальник ВОБр ІНФОРМАЦІЯ_2 міста Києва майор ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення за cт. 210 КУпАП, без визначення частини статті. З тексту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП. Також в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначений на 12 год. 51 хв. 31 серпня 2023 року в кабінеті № 310 без зазначення адреси. У протоколі зазначено свідків правопорушення: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , без підписів останніх. Указаний протокол містить письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 . У письмових поясненнях викладено, що ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку з 2013 року у зв`язку з тим, що одружився у 2011 році з ОСОБА_7 , виховував дитину, у 2015 році почалась військова агресія росії, ІНФОРМАЦІЯ_7 повістками не викликав. Письмові пояснення також не містять підпису особи, яка їх надавала (а.с.28-29).

В той же день, 31 серпня 2023 року від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 міста Києва, полковника ОСОБА_3 ухвалено постанову за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. З тексту постанови вбачається, дослівно: «громадянин ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку з 2013 року. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, постановив накласти на гр. ОСОБА_1 штраф у сумі ______грн.» Розмір стягнення не визначено, підпис особи, яка ухвалила постанову, - відсутній. Постанова містить підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також підпис про отримання копії постанови (а.с.30,31).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з вищевказаного протоколу від 31 серпня 2023 року, протокол складено про те, що ОСОБА_8 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 210 КУпАП, без визначення частини статті, не вказано в чому полягає правопорушення. Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначений на 12 год. 51 хв. 31 серпня 2023 року в кабінеті № 310 без зазначення адреси. У протоколі вказано свідки правопорушення, однак відсутні їх підписи, не вказано адресу розгляду справи (а.с.29).

У той же день уповноваженою особою було винесено постанову б/н від 31 серпня 2023 року. З тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, проте протокол був складений за ст.210 КУаАП без визначення частини статті 210 КУпАП. У постанові вказано, що ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку з 2013 року. Постанова не містить даних, яке рішення прийнято за результатами розгляду адміністративної справи, підпису посадової особи, що винесла постанову (а.с.30,31).

Позивач вказує, що майор ОСОБА_2 , який складав протокол, безпідставно вписав у нього пояснення позивача, який протокол не підписував; зазначив у протоколі про свідків, які фактично не були присутніми при складанні протоколу та також не підписували його. У подальшому вказана посадова особа від імені полковника ОСОБА_3 склала 31 серпня 2023 року оскаржувану постанову, яка також не містила відповідного підпису ОСОБА_3 та мокрої печатки, що є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормою ч. 2 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку якщо вчинення такого порушення відбулось в особливий період.

Диспозиція адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, є бланкетною, тобто такою, яка відсилає до інших нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно п.4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХП (з подальшими змінами та доповненнями) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно із Додатком2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку.

Копією посвідчення про приписку до призовної дільниці НОМЕР_2 підтверджується перебування ОСОБА_1 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 2005 року (а.с.21).

З копії оскаржуваної постанови від 31 серпня 2023 року слідує, що зазнаючи про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, уповноважений притягувати до адміністративної відповідальності - полковник ОСОБА_3 не зазначив конкретний час, місце та спосіб його порушення, тим самим суть правопорушення чітко не сформулював, не вказав розмір стягнення, не поставив свій підпис, не вказав, який нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, що свідчить про недотримання вимог ст.256 КУпАП в повній мірі.

Згідно ст.. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи.

У постанові від 12 травня 2020 у справі № 513/899/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

В оскаржуваній постанові, як і в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в порушенні яких нормативних актів ОСОБА_1 було визнано винним. При цьому, коли саме та яким чином позивач вчинив правопорушення.

Наведене свідчить, що відповідачем не дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначена ст. 279 КУпАП, під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Що стосується вимог до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_8, суд зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_8, відповідно до Положення про ІНФОРМАЦІЯ_8 від 26 листопада 2014 року № 671 (зі змінами), є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкування якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба. Основним завдання ІНФОРМАЦІЯ_8 є забезпечення формування та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері і військового будівництва у мирний час.

Основними завданнями Міноборони є:

1) забезпечення формування та реалізація державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період щодо: організації в силах оборони заходів оборонного планування; визначення засад воєнної, військової кадрової та військово-технічної політики у сфері оборони;

2) здійснення військово-політичного та адміністративного керівництва Збройними Силами;

2-1) забезпечення формування та реалізація державної політики з питань національного спротиву;

3) здійснення в установленому порядку координації діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування щодо підготовки держави до оборони;

4) забезпечення в межах повноважень, передбачених законом, реалізації державної політики з оборонних питань, що пов`язані з використанням повітряного простору України та захистом суверенітету держави;

5) координація діяльності Держспецтрансслужби для забезпечення стійкого функціонування транспорту в мирний час та в особливий період (п. 3 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_8 від 26 листопада 2014 року № 671)

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.8 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154.

Пунктом 79 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством. Отже, ІНФОРМАЦІЯ_8 не наділено повноваженнями щодо розгляду адміністративних справ та накладення адміністративних стягнень, не здійснює керівництво та контроль за діяльністю територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а тому у даній справі є неналежним відповідачем.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими, належним способом захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови за справою про адміністративне правопорушення та закриття провадження у адміністративній справі, а відтак, з урахуванням викладеного вище, позов підлягає задоволенню у частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову б/н від 31 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, провадження у адміністративній справі закрити.

В частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_8 - відмовити.

Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано у десятиденний строк з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_8, код ЄДРПОУ НОМЕР_3, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4.

Повний текст рішення складено 23 січня 2024 року.

Суддя А.В.Слободянюк