Справа № 160/4533/23
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/4533/23
Суддя І інстанції Неклеса О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області в частині не повернення Хмельницькому Богдану Сергійовичу раків в кількості 270 шт. вагою 12 кг, вилучених згідно протоколу про адміністративне правопорушення №047950 від 06.09.2022 року;

- зобов`язати Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 раки в кількості 270 шт. вагою 12 кг., вилучені згідно протоколу про адміністративне правопорушення №047950 від 06.09.2022 року;

- стягнути з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року;

- стягнути з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на послуги адвоката в розмірі 20000 грн. шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області безпідставно не виконує постанову Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 року у справі №201/6477/22 в частині повернення раків, а тому вимоги про зобов`язання Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області повернути раків в кількості 270 шт. вагою 12 кг., а також стягнення моральної шкоди і витрат на адвоката підлягають задоволенню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.09.2022 р. головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Мушкет М.Ю. стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №047950 за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, відповідно до якого 06.09.2022 р. о 11.50 год. на проспекті Героїв 12 навпроти ринку виявлено гр. ОСОБА_1 який здійснював реалізацію водних біоресурсів паків в кількості 270 шт. вагою 12 кг без документів, які підтверджують законність їх придбання та сертифікату якості. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив ст. 7 Закону України «Про тваринний світ», ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Згідно протоколу №047950 у гр. ОСОБА_1 вилучено раки в кількості 270 шт. вагою 12 кг.

04.11.2022 р. постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 р. у справі №201/6477/22 постанову судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП - скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постановлено вилучені 270 штук раків, вагою 12 кг 480 гр, які перебувають на зберіганні у ФОП ОСОБА_2 , згідно накладної № 05/06/09/22 від 06.09.2022 року повернути власнику ОСОБА_1 .

Вищезазначена постанова набрала законної сили 19.12.2022 р.

04.01.2023 р. ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець (далі ФОП) звернувся до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області з листом (вх. №17/43 від 04.01.2023 р.), в якому позивач вимагав повернути йому вилучених раків в кількості 270 шт. вагою 12 кг на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 р. у справі №201/6477/22.

Вважаючи, що Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській допущено протиправну бездіяльність у вигляді неповернення вилучених раків в кількості 270 шт. вагою 12 кг, з метою захисту власних прав та інтересів ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Як було встановлено судом, постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 р. у справі №201/6477/22 постанову судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП - скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Вилучені 270 штук раків, вагою 12 кг 480 гр, які перебувають на зберіганні у ФОП ОСОБА_2 , згідно накладної №05/06/09/22 від 06.09.2022 року повернути власнику ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 296 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Пунктом 18 Порядку обліку, збереження, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходять у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1340 від 25.08.1998 р. встановлено, що повернення майна відбувається за рішенням суду або за рішенням керівника органу, в якому майно перебуває на обліку, за наявності відповідних підстав у порядку, встановленому органом, що здійснив його вилучення, або міністерством, керівник якого спрямовує та координує діяльність такого органу. У разі відсутності майна повернення його вартості здійснюється у розмірі, встановленому підпунктом 6 пункту 9 розділу VI Бюджетного кодексу України.

В свою чергу, згідно із ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно із с. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач фактично не погоджується із діями Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області щодо повернення ОСОБА_1 вилученого майна, яке за постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 р. у справі №201/6477/22 підлягає поверненню, та яке на його думку не зберіглося.

З викладеного вбачається, що спір у даній справи виник з приводу виконання Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області постанови Дніпровського апеляційного суду від 19.12.2022 р. у справі №201/6477/22.

В свою чергу, враховуючи те, що позивач зазначаючи про протиправність бездіяльності відповідача при виконанні ним судового рішення звернувся до суду з позовною заявою, в той час як положеннями ст. 304, 305 КУпАП встановлено інший порядок вирішення такого питання, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обрання позивачем невірного способу захисту порушеного права.

При цьому, при розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність і зобов`язання Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 раки в кількості 270 шт. вагою 12 кг., вилучені згідно протоколу про адміністративне правопорушення №047950 від 06.09.2022 року є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, зважаючи на те, що позовні вимоги зобов`язального характеру та щодо стягнення моральної шкоди є похідними щодо позовної вимоги про оскарження протиправної бездіяльності Управління, то вони також не підлягають задоволенню.

Інші доводи та аргументи сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 16 січня 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун