Справа № 380/29391/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 рокусправа № 380/29391/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ВПВР, відповідач) з такими вимогами:

- скасувати постанову від 22.11.2023 № ВП № 72713619 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на адресу ГУ ПФУ у Львівській області 29.11.2023 за вх. № 17548/14 надійшла постанова державного виконавця ВПВР від 22.11.2023 ВП № 72713619 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №380/7818/23, виданого Львівським окружним адміністративним судом 31.07.2023, про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Водночас, ГУ ПФУ у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 у справі №380/7818/23 виконано. Здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2018 з розрахунку 74% сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром. Доплата пенсії з 01.01.2018 по 31.03.2019 становить 2118,60 грн. (різниця між розміром пенсії перерахованої за рішенням суду та фактично виплаченої пенсії). Про виконання рішення листом від 11.08.2023 № 1300-5308-8/117485 повідомлено ОСОБА_1 та листом від 02.11.2023 за №1300-5308-5/159057 відповідача. Водночас, державний виконавець, всупереч вимогам ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», не перевірив виконання рішення суду від 15.06.2023 у справі № 380/7818/23 та неправомірно прийняв оскаржувану постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Отже, така постанова є безпідставною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 18.12.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 28.12.2023 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. 07.06.2023 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 12318ел.), в якому зазначає, що на виконанні у ВПВР перебуває виконавче провадження ВП 72713619 з примусового виконання рішення суду №380/7818/23, винесеного 31.07.2023 Львівським окружним адміністративним судом, що набрало законної сили 18.07.2023. На виконання рішення суду Львівським окружним адміністративним судом 31.07.2023 було видано виконавчий лист про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення з 01.01.2018, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 21.09.2023 головним державним виконавцем Батюк М.В., керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам до відома та виконання за вихідними № 27719. Згідно постанови боржнику було надано термін 10 робочих днів для того щоб виконати рішення суду чи повідомити державного виконавця про причини невиконання такого. 21.09.2023 державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору. 09.10.2023 на адресу ВПВР надійшла заява від стягувач, з якої випливало, що рішення суду боржником не виконано, оскільки перерахунок здійснено в розмірі 70% сум грошового забезпечення, замість встановлених рішенням суду 74%. Оскільки на день звернення стягувача із заявою у ВПВР була відсутня інформація з приводу стану виконання рішення суду, 17.10.2023, на адресу ГУ ПФУ у Львівській області скеровано вимогу виконавця щодо стану виконання рішення суду. Вимогою виконавця божнику встановлено термін 10 днів з моменту отримання для повідомлення про стан виконання рішення суду та надання документального підтвердження виконання згаданого судового рішення, а у випадку невиконання рішення суду, що набрало законної сили чи його частини, станом на день отримання вимоги, повідомити ВПВР про причини невиконання та про вжиті заходи спрямовані на його повне виконання. Окрім того, вимогою від 17.10.2023 боржник був попереджений про настання наслідків передбачених ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання в надані терміни вимог державного виконавця спрямованих на повне та своєчасне виконання рішення суду. 14.11.2023 на адресу ВПВР надійшов лист ГУ ПФУ у Львівській області №159057 від 02.11.2023, згідно якого боржник запевняє, що виконав рішення суду та провів перерахунок пенсії з 01.01.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір пенсії із 01.07.2023 становить 12751,20 грн. Окрім того, здійснено розрахунок доплати із 01.01.2018 по 31.03.2019 в сумі 2118,60 грн. та з 01.04.2019 по 30.06.2023 в сумі 217791,02 грн. Щодо виплати зазначених сум, нарахованих на виконання рішення суду буде здійснюватися в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету. Згідно копії розрахунку пенсії ОСОБА_1 від 15.06.2023 (перераховано з 01.07.2023) встановлено, що підстава перерахунку - рішення суду, перерахунок в розмірі 70% сум грошового забезпечення, пенсія до виплати - 12751,20 грн. Тобто, як видно із матеріалів виконавчого провадження, боржник провів перерахунок пенсії стягувачу ще 15.06.2023 (тобто до моменту відкриття виконавчого провадження), однак провів його не у відповідності із резолютивною частиною рішення №380/7818/23, винесеного 31.07.2023 Львівським окружним адміністративним судом, що набрало законної сили 18.07.2023, що і стало причиною пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання. Однак, дії вчинені виконавцем після відкриття виконавчого провадження не спонукали боржника до проведення належного перерахунку пенсії, як це визначено судом у рішенні, а саме: здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. У зв`язку з наведеним, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Суд встановив, що Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 15.06.2023 у справі № 380/7818/23 визнав протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 74% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

31.07.2023 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі № 380/7818/23.

Державним виконавцем ВПВР Батюк М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 72713619 від 21.09.2023 з примусового виконання виконавчого листа № 380/7818/23, виданого 31.07.2023. У цій постанові державний виконавець встановила боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити державного виконавця, надіславши на адресу Відділу документальне підтвердження виконання рішення суду.

17.10.2023 державний виконавець ВПВР Батюк М.В. з метою виконання виконавчого листа № 380/7818/23 від 31.07.2023 винесла вимогу державного виконавця № 31445, якою вимагала надати інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення протягом десяти робочих днів з дня отримання вимоги. У випадку невиконання рішення суду, що набрало законної сили чи його частини, станом на день отримання вимоги, повідомити Відділ про причини невиконання та про вжиті заходи, спрямовані на його повне виконання.

Листом від 02.11.2022 №1300-5308-8/159057 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило про виконання судового рішення, а саме зазначило, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 у справі № 380/7818/23 виконано. Проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74 % сум грошового забезпечення. З 01.07.2023 загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 12751,20 грн. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 становить 2118,60 грн. Також боржник зазначив, що доплата пенсії з 01.04.2019 по 30.06.2020 у сумі 217791,02 грн. проведена за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 у справі № 380/6203/23 на підставі довідки ЛОТЦКСП № С/4002 від 10.03.2023. Щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 у справі № 380/7818/23 у частині здійснення виплати доплати за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 у сумі 2118,60 грн., то зазначив, що виплата коштів буде здійснена у межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № ХВ42602-Міноборони від 08.08.2023, пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018. Яка на підставу перерахунку зазначив: рішення суду. Основний розмір пенсії при перерахунку склав 74 % від суми грошового забезпечення.

Між тим, згідно долученого до матеріалів відзив протоколу про перерахунок пенсії № ХВ42602-Міноборони ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на підставі судового рішення з 01.07.2023. При цьому основний розмір пенсії склав 70 % від сум грошового забезпечення позивача.

09.10.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою до заступника начальника ВПВР, у якій повідомив, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 у справі № 380/7818/23 виконано частково. Перераховано розмір пенсії з 01.01.2018 по 01.12.2019 у розмірі 74% від відповідних сум грошового забезпечення. А з 01.12.2019 зменшено відсотковий розмір пенсії до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

22.11.2023 державним виконавцем ВПВР Батюк М.В. прийнято постанову про накладення штрафу у ВП № 72713619 в сумі 5100,00 грн.

Підставою для прийняття такої постанови є факт невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду ГУ ПФУ у Львівській області у зв`язку із здійсненням перерахунку у розмірі 70 % грошового забезпечення, замість зазначених 74% (у рішенні суду від 15.06.2023).

Позивач не погоджується із прийняттям постанови про накладення штрафу від 22.11.2023 у ВП № 72713619 та звернувся з відповідним позовом до суду.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (тут у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п. 1 ч 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За змістом абзацу 1 ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктами 1 та 6 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина восьма статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (абзац 1 ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» надає підстави стверджувати, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Тобто, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Так, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 22.11.2023 винесена саме з огляду на висновки державного виконавця ВПВР Батюк М.В. про невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 у справі № 380/7818/23, з чим позивач не погоджується.

Відтак, у межах заявленого спору необхідно встановити факт виконання чи невиконання виконавчого листа № 380/7818/23, виданого 31.07.2023 Львівським окружним адміністративним судом.

Як встановлено судом раніше, обсяг обов`язків покладених на ГУ ПФУ у Львівській області рішенням суду у справі № 380/7818/23 охоплював вчинення Головним управлінням дій спрямованих на здійснення з 1 січня 2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач, виконуючи рішення суду від 15.06.2023 у справі № 380/7818/23, здійснив перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.01.2018 з урахуванням 74% відповідних сум грошового забезпечення.

Водночас, суд також встановив з долученого відповідачем до матеріалів справи протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № ХВ42602-Міноборони ОСОБА_1 , що ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії з 01.07.2023, уже на підставі іншого судового рішення, проте виходячи з розміру 70 % сум грошового забезпечення.

Оцінюючи доводи позивача щодо належного виконання рішення суду від 15.06.2023 у справі № 380/7818/23, суд враховує, що у судовому рішенні суду у справі № 380/7818/23 встановлено право ОСОБА_1 на отримання пенсії з 01.01.2018 із розрахунку 74% грошового забезпечення без зазначення кінцевої дати для застосування вказаного відсоткового показника.

Таким чином, в даному випадку висновки суду у справі № 380/7818/23 щодо відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 є обов`язковими для ГУ ПФУ у Львівській області при проведенні подальшого перерахунку пенсії в силу ст. 129-1 Конституції України.

Проте, не зважаючи на обґрунтованість та зрозумілість рішення суду у справі № 380/7818/23, фактично знову знизив розмір відсоткового розміру пенсії позивача, що є порушенням прав останнього.

Разом з тим, ГУ ПФУ у Львівській області не навів нормативно - правового чи підзаконного акту, яким передбачено вчинення дій з перерахунку пенсії щодо зменшення відсоткового розміру пенсії, не вказано правового обґрунтування, що б дозволяло та надавало право суб`єкту владних повноважень не виконувати судове рішення, трактуючи зміст його резолютивної частини на власний розсуд.

Наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 22.11.2023 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 72713619.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідні положення ч. 2 ст. 2 КАС України відповідачем при прийнятті оскаржуваного висновку дотримані були в повній мірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19-20, 22, 25-26, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 287, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 287 КАС України подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2023.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна