Справа № 500/3518/22
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/3518/22 пров. № А/857/3244/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Кухтея Р. В.
суддів -Носа С. П.
Шевчук С. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року (постановлену головуючим-суддею Осташем А.В. у м. Тернополі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ, пенсійний орган, відповідач), в якому просила визнати протиправним незарахування їй пенсійним органом до спеціального страхового стажу періодів роботи на посаді середнього медичного лаборанта з 01.07.1992 по 02.01.1996 та періоду навчання в медичному училищі з 01.09.1974 по 01.07.1977, а також протиправною невиплату їй грошової допомоги у розмірі десяти неоподаткованих місячних пенсій та зобов`язати зарахувати до спеціального страхового стажу вказані періоди її роботи та виплатити вказану грошову допомогу.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 позовну заяву було залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, оскаржувану ухвалу скасовано, а справу передано на розгляд суду першої інстанції.

На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивачки про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить вирішити питання про стягнення з відповідача понесених нею витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 про залишення позовної заяви без розгляду.

Беручи до уваги ту обставину, що справу судом апеляційної інстанції було розглянуто в порядку п.1 ч.1 ст.311 КАС України та враховуючи положення ч.3 ст.252 КАС України, заяву було розглянуто без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та подану заяву в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, статтею 139 КАС України передбачено можливість відшкодування судових витрат при повному або частковому задоволенні позовних вимог.

Порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат визначений статтею 143 КАС України, відповідно до ч.3, 5 якої, суд може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.4 КАС України, ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Необхідно розрізняти судові рішення, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи та інші процесуальні питання, від рішень, якими вирішуються вимоги апеляційної чи касаційної скарги.

Закінчення розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції.

Отже, з огляду на вказані правові норми постанова суду апеляційної інстанції про направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду не є судовим рішенням, ухваленням якого завершується розгляд справи, а тому підстави для розподілу судових витрат, понесених під час підготовки апеляційної скарги, та відповідно прийняття додаткового судового рішення відсутні.

Аналогічний підхід застосовується Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 17.10.2018 по справі №800/234/17.

Апеляційний суд постановою від 27.09.2023 ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 про повернення без розгляду позовної заяви по справі №140/10420/23 скасував, а справу передав на розгляд суду першої інстанції.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку, що у випадках передачі справи для продовження розгляду розподіл судового збору у справі, в тому числі, й сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Проте, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023 за результатами перегляду ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 та її скасування з передачею справи на розгляд суду першої інстанції не є рішенням, ухваленням якого закінчується розгляд справи, а тому не має своїм наслідком розподілу судових витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29.10.2020 по справі №160/3496/19.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що апеляційний суд не приймав рішення по суті позовних вимог, а тому заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених під час підготовки апеляційної скарги, на цьому етапі судового розгляду задоволенню не підлягає.

Питання щодо розподілу судових витрат має бути вирішено судом першої інстанції після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.252, 311, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі №500/3518/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук