Справа № 366/165/24
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/165/24
Провадження № 2-а/366/7/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.01.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Пшенецького Степана Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИЛА:

16.01.2024 Позивач звернувся в суд із зазначеною позовною заявою, у якій просить скасувати постанову інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Хмельницької області серії ЕНА № 1188797 від 04.01.2024, якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП.

Відповідно до пунктів 3,5,6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує:

чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву, суддя приходить до висновку, що її слід залишити без руху, з огляду на таке.

Щодо залучення у справі належного Відповідача

З позовної заяви вбачається, що позивачем позов пред`явлено до поліцейського Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Пшенецького С.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вжитий у ч. 2 ст. 2 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Нормами ст. 222 КУпАП визначено адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції, при цьому визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із системного аналізу наведених норм слідує висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема тих, що відноситься до компетенції органів Національної поліції, працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП інспектори та територіальні підрозділі відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Головного управління Національної поліції та його територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори та відокремлені територіальні підрозділи (управління, відділення, відділи) не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі за №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Також слід зазначити, оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно Позивача винесена поліцейським Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Пшенецьким С.В. і судове рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки, суддя приходить до висновку, що його слід залучити до участі в справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З огляду на викладене, позивачу слід запропонувати усунути цей недолік позовної заяви, шляхом подання до суду позовної заяви в редакції, у якій відповідачем у справі буде визначений належний відповідач, тобто орган Національної поліції, а третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача, поліцейський Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Пшенецький С.В.

Нова редакція позовної заяви у відповідності до ч. 1 ст. 161 має бути подана до суду разом з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи та один екземпляр для суду.

Також слід звернути увагу Позивача, що відомості про Відповідача та Третю особу слід зазначити у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Щодо сплати судового збору

Відповідно до ч. 8 ст. 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору чи документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 року № 3674-VІ.

За статтями 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частина друга ст. 3 Закону містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, позивачем має бути сплачено судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Відповідно до положень пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 цього Закону, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява подана до суду у 2024 році, відповідно, ставку судового збору слід розраховувати від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році, який становить 3028 грн., відповідно сума судового збору, яка підлягає стягненню сплаті за подання позовної заяви становить 1211, 20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити)

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату, або подати до суду докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» (за їх наявності).

Щодо строку звернення в суд з позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Аналогічні положення щодо строку на оскарження постанов по справі про адміністративні правопорушення визначені в ч. 1 ст. 289 КУпАП, згідно з якою скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (стаття 118 КАС України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З доданих до матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 04.01.2024, тоді як позовна заява надійшла до суду шляхом її особистого подання Позивачем в канцелярію суду 16.01.2024, що підтверджується вхідним штампом канцелярії суду.

У такому випадку, останній день десятиденного строку для звернення в суд з позовною заявою був 14.01.2024, який припав на вихідний (неділя), а тому, останнім днем звернення в суд з позовом було 15.01.2024, проте позовна заява подана в суд 16.01.2024.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У цьому випадку, визначений ст. 286 КАС України та ч. 1 ст. 289 КУпАП десятиденний строк на звернення в суд з позовною заявою про оскарження постанови є пропущеним, при цьому, Позивач не додав до позову заяву про поновлення цього строку, а також не подав докази поважності причин його пропуску.

Щодо додатків до позовної заяви

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок оформлення копій документів унормований Наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18.06.2015 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» (далі - Правила організації діловодства).

У п.1 розділу 1 глави І Правил організації діловодства зазначено, що ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Також слід звернути увагу на те, що у п.11 Розділу 1 Глави ІІ Правил організації діловодства міститься посилання на необхідність застосування положень ДСТУ 4163-2003 до оформлення реквізитів організаційно-розпорядчої документації та порядку їх розташування.

Отже, необхідність здійснення учасником справи засвідчення копій в порядку встановленому законодавством, у першу чергу, застосуванню мають підлягати Правила організації діловодства.

Пунктом 8 Розділу 10 Глави 2 Правил організації діловодства встановлено, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

Проте, долучені до позовної заяви документи Позивачем ніяким чином не завірені, що не відповідає вимогам положень ст.ст. 94, 161 КАС України.

Позивачу слід подати до суду належним чином завірені копії письмових доказів, які він подав до позовної заяви з урахуванням наведених вище нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Щодо позовної вимоги про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення

Позивач просить оскаржити винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення, якою Позивача притягнуто до відповідальності за ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, зазначені Позивачем статті КУпАП як такі, за порушення яких відносно нього накладено адміністративне стягнення, не передбачають відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а регулюють питання, пов`язані зі строками і порядком виконання постанови про накладення штрафу та примусовим виконанням постанови про стягнення штрафу.

Такі невідповідності підтверджуються долученою до матеріалів справи незавіреною копією постанови серії ЕНА1188797.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

За таких обставин, Позивачу слід зазначити у позовній заяві частину та статтю КУпАП, за якою відносно нього накладено адміністративне стягнення замість положень, які регулюють питання, пов`язані зі строками і порядком виконання постанови про накладення штрафу та примусовим виконанням постанови про стягнення штрафу.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення її недоліків, для чого Позивачу слід встановити десятиденний строк з дня отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Одночасно з цим Позивачу слід роз`яснити, що у відповідності ч. 4 ст. 169 КАС України, у разі не усунення недоліків або усунення недоліків не у повному обсязі у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута Позивачу.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 169 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Пшенецького Степана Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без руху.

Встановити Позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині цієї ухвалі недоліків, зокрема:

1.запропонувати Позивачу подати до суду позовну заяву в редакції з належним Відповідачем, тобто органом Національної поліції, а третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача, поліцейський Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Пшенецький Степан Володимирович. Нова редакція позовної заяви має відповідати вимогам ч. 5 ст. 160 КАС України та бути подана до суду разом з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи та один екземпляр для суду.

2.сплатити судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату, або подати до суду докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» (за їх наявності).

3.подати заяву про поновлення строку для звернення в суд з позовом, а також подати докази поважності причин пропуску встановленого строку.

4.подати до суду належним чином завірені копії письмових доказів, які Позивач додав до позовної заяви.

5.зазначити у позовній заяві частину та статтю КУпАП, за якою відносно Позивача накладено адміністративне стягнення, замість положень, які регулюють питання, пов`язані зі строками і порядком виконання постанови про накладення штрафу та примусовим виконанням постанови про стягнення штрафу.

Копію цієї ухвали надіслати Позивачу для виконання.

У разі не усунення недоліків або неповного усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Слободян