Справа № 640/28756/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 січня 2024 року Справа № 640/28756/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., отримавши матеріали справи та розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 подану в порядку ст.ст. 378, 383 КАС України по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії ,

в с т а н о в и в:

17.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Міністерства оборони України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації базовий місяць - січень 2008.

26.11.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/28756/20 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

30.09.2021 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018, зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22.02.2022 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2021, доповнивши пункти 2 та 3 резолютивної частини словами такого змісту: «з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року» та в іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2021 залишено без змін.

14.07.2022 ухвалою Верховного Суду відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 640/28756/20.

Відповідно, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2021 з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 набрали чинності.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

02.10.2023 позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву в порядку ст.ст. 378, 383 КАС України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2023 справу розподілено судді Войтович І.І.

Суд зазначає, що питання щодо прийняття справи до провадження, розгляд заяви позивача здійснюється поза визначеними процесуальними строками, враховуючи обставини оголошеного в країні воєнного стану, Закону України від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, з урахуванням навантаження в роботі судді.

Отримавши матеріали справи та заяву вбачається, що позивач просить суд:

- визнати протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду

- та встановити порядок виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі № 640/28756/20, яким зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації місяць підвищення посадових окладів - січень 2008 року.

ОСОБА_1 зазначає, що на його запит до Міністерства оборони України щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі № 640/28756/20 йому було повідомлено листом від 15.02.2023 за № 423/ВихЗВГ/224, про те, що рішення суду виконано та перераховано 6 759.41 та надано розрахунок.

Та, позивач зауважує, що на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду Міністерство оборони України було зобов`язано виплатити йому 83 625,23 грн. заборгованість у виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.

Позивач додав також, що 14.12.2022 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закрито виконавче провадження, у зв`язку із нарахуванням та виплатою позивачу індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 у сумі 6 759,41 після утримання податків.

ОСОБА_1 в заяві зазначено розрахунок сум заборгованості, лист Міністерства оборони України від 15.02.2023 за № 423/ВихЗВГ/224, від 16.11.2020 №7159/з/3, лист Мінсоцполітики від 29.12.2017 №122/0/66-17.

Відповідно, не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду із вказаною заявою.

Суд зазначає слідуюче.

Згідно статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частинами третьою статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, задля застосування судом підстав для встановлення або зміни способу, порядку виконання рішення суду, у справі мають бути встановлені обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять таке виконання не можливим та такі обставини мають бути встановлені та підтвердженні належними та достатніми доказами.

За приписами ст.383 КАС України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

З аналізу зазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В заяві позивач наполягає на тому, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі № 640/28756/20 відповідача було зобов`язано виплатити 83 625,23 грн. заборгованість у виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, надає свої розрахунки.

Згідно листа Міністерства оборони України від 15.02.2023 за № 423/ВихЗВГ/224 вбачається, що відповідачем на виконання рішень судів у справі № 640/28756/20 на рахунок позивача 28.06.2022 та 14.11.2022 перераховано 2323,75 грн. та 4435,66 грн., зазначено про те, що рішення судів виконано в повному обсязі та додано інформацію про розмір індексації грошового забезпечення за спірний період.

Згідно розрахунку про нараховану індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 включно, вбачається, що всього нараховано Міністерством Оборони України 6862,35 грн., базовий місяць застосовано січень 2008 року, січень 2016 року, нарахована індексація за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 рр. по р/в №456 в сумі 2359,14 грн., виплачено після утримання військового збору (1,5%) в сумі 2323,75 грн. по платіжному дорученню від 28.06.2022 р. №248/1/1690 та по р/в № 723 в сумі 4503.21 грн. виплачено після утримання військового збору (1.5%) в сумі 4435,66 гри. по платіжному дорученню від 14.11.2022 р. №248/1/3024.

В матеріалах справи міститься постанова 14.12.2022 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегового В.С. про закінчення виконавчого провадження за п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із нарахуванням та виплатою ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 у розмірі 6 759,41 після утримання податків, кошти перераховано стягувачу відповідно до платіжних доручень від 28.06.2022 № 248/1/1690 та від 14.11.2022 №2811/1/3024.

В постанові Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.02.2022 у справі № 640/28756/20 зазначено зокрема про те, що відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, (далі - Порядку № 1078) для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Таким чином, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01.01.2008.

З січня 2008 року по 28.02.2018 посадовий оклад позивача не змінювався.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01.03.2018.

Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача у спірний період. Аналогічну позицію у подібних правовідносинах виловив Верховний Суд у постанові від 26.01.2022 по справі № 400/1118/21.

Також, апеляційним судом зроблено висновки, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення в частині відмови у визначенні базового місяця індексації та відповідно змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2021, доповнивши пункти 2 та 3 резолютивної частини словами такого змісту: «з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року».

Щодо вимог апеляційної скарги, що стосуються вимог щодо «стягнення» індексації з відповідача, то колегія суддів апеляційного суду в згаданій постанові такі вимоги відхилила як такі, що не були заявлені в суді першої інстанції та не є належним способом захисту прав позивача за наявних обставин.

Враховуючи вищезазначене та встановлене, суд вказує позивачу, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі № 640/28756/20 не зобов`язано відповідача Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 83 625,23 грн. заборгованість у виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, вказаною постановою визначено базовий місяць індексації - січень 2008 року та доповнено рішення суду першої інстанції відповідним змістом - «з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року».

Відповідно, рішенням суду апеляційної інстанції у справі №640/28756/20, зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року.

Враховуючи те, що позивач у поданій заяві просить суд встановити порядок виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі № 640/28756/20, зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 застосувавши місяць підвищення посадових окладів - січень 2008 року, суд вважає відсутніми підстави для задоволення вимоги позивача, оскільки постановою зазначеного суду визначено базовий місяць індексації січень 2008 року та відповідно доповнено резолютивну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2021.

Таким чином, у справі № 640/28756/20 визначено порядок виконання рішення суду та зобов`язано Міністерство оборони України здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року.

Виходячи з тверджень позивача, суд не вбачає процесуальних прав та правових підстав для встановлення іншого порядку виконання рішення суду у даній справі № 640/28756/20, ніж такий, який визначено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022, тому заяву подану в порядку ст. 378 КАС України суд залишає без задоволення.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку ст. 383 КАС України, суд зазначає наступне.

Виходячи з наданого до справи розрахунку Міністерства оборони України про нараховану індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 включно, вбачається, що всього нараховано відповідачем 6862,35 грн., базовий місяць застосовано січень 2008 року, січень 2016 року.

Позивач наполягає на невірному та неналежному здійсненню нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, що має бути вчинено з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року та з його розрахунку сума виплати має складати 83 625,23 грн.

Необхідно зазначити, що відповідно до положень пунктів 7, 8 частини 2 статті 383 КАС України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Отже, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.

Таким чином, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст. 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Крім того, суд наголошує на тому, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу, в якій зазначається розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначається розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого він звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд враховує згадану вище та наявну у справі постанову державного виконавця від 14.12.2022 про закриття виконавчого провадження за п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із нарахуванням та виплатою позивачу індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 у сумі 6 759,41 після утримання податків.

Враховуючи те, що позивач наполягає на неналежному виконанні відповідачем рішення суду, позивач не надав суду доказів звернення до виконавця про неналежне виконання рішення суду, щодо перевірки виконання боржником рішення суду, оскарження постанови державного виконавця з підстав зазначених у постанові від 14.12.2022, відповідно у суду відсутні докази на підтвердження тому, що позивач вчинив усі дії та можливі заходи спрямовані на належному виконанні рішення суду боржником на стадії примусового виконання рішення суду.

Згідно із ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378, 383 КАС України, суд -

у х в а л и в:

1. Прийняти справу № 640/28756/20 до провадження.

2. Заяву позивача ОСОБА_1 поданої в порядку ст.ст. 378, 383 КАС України - залишити без задоволення.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Войтович І.І.