Справа № 160/24443/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
- визнати протиправною бездіяльність Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом щодо невиплати ОСОБА_1 в день звільнення грошової компенсації за неотримане в період служби речове майно особистого користування та не оформлення довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна;
- зобов?язати Відділ охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом оформити у відповідності до п. 27, 60 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 14.08.2013 року, довідку про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна та виплатити йому компенсацію за речове майно згідно розрахунку вищезазначеної довідки.
Позов мотивовано тим, що, всупереч вимог п. 27, 60 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 14.08.2013 року, позивачу під час звільнення не складено та не виплачено грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна.
13.10.2023 року (на електронну пошту) та 17.10.2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначає, що 30.08.2023 року наказом відділу від 16.08.2023 № 118о/с-23 старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено зі служби з ДКВС України (за скороченням). На підставі заяви ОСОБА_1 відповідно до наказу про звільнення, виготовлено довідку № 38 про нарахування виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна. При цьому, відповідач зазначає, що відповідно до абз. 2 п. 22 Порядку, грошова компенсація виплачується лише за умови наявності коштів та в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі. Водночас, в кошторисних призначеннях Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом на 2023 рік відсутні цільові виплати компенсації за належні до видачі предмети речового майна звільненим зі служби. За викладених обставин, відділ з об?єктивних обставин, не виплатив грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна ОСОБА_1 , проведення зазначених виплат буде можливим після отримання додаткового фінансування.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом № 118о/с-23 від 16.08.2023 року звільнено 30 серпня 2023 року з Державної кримінально-виконавчої служби України старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , з посади молодшого інспектора 1 категорії Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів відповідно до частини п?ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
21.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом із заявою про виплату грошової компенсації з належні до отримання предмети грошового майна особистого користування
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати йому компенсації за належні до видачі предмети речового майна протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23 червня 2005 року № 2713-IV (далі Закон № 2713-IV) визначає правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження.
Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону № 2713-IV особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби мають право на носіння форменого одягу із знаками розрізнення, зразки якого розробляються відповідно до законодавства.
Приписами ч. 1 ст. 23 Закону № 2713-IV передбачено, що Держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.
Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону № 2713-IV умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону № 2713-IV пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
За умовами ч. 5 ст. 23 Закону № 2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 578 (далі Порядок № 578), визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.
За приписами п. 2 Порядку № 578 речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах (далі - речове майно), що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань.
Згідно з п. 3 Порядку № 578 речове майно за цільовим призначенням є речовим майном поточного забезпечення, а за використанням поділяється на майно особистого користування та інвентарне майно.
Умовами п.п. 5, 8, 10 Порядку № 578 речове майно особистого користування є власністю осіб, яким воно видано, з моменту його отримання, крім осіб рядового і молодшого начальницького складу, що навчаються у закладах освіти (далі - курсанти).
Речове майно особистого користування видається особам із числа персоналу безоплатно за нормами забезпечення № 1-5, а інвентарне майно за нормами № 6-13.
Предмети речового майна видаються особам у порядку планового забезпечення ним персоналу згідно з нормами забезпечення відповідно до строків їх носіння або експлуатації.
Відповідно до п. 17 Порядку № 578 особам рядового і начальницького складу речове майно особистого користування, як правило, видається у готовому вигляді.
Згідно з п. 23 Порядку № 578 грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви.
За умовами п. 27 Порядку № 578 під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.
Відповідно до п. 60 Порядку № 578 для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.
Аналіз наведених приписів чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі звільнення особи зі служби, на підставі заяви, виплачується грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягали видачі особі.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.08.2023 року позивач звернувся до начальника Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом із заявою щодо виплати грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування.
Враховуючи наявність довідки № 38 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна ОСОБА_1 , підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов?язання відповідача оформити у відповідності до п. 27, 60 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 578 від 14.08.2013 року, довідку про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, відсутні.
Щодо виплати компенсації за речове майно, то відповідач наполягає на тому, що вона може бути виплачена у межах наявного фінансового ресурсу.
Проте, таке твердження суд оцінює критично, зважаючи на те, що у відповідача, як суб`єкта, що нараховував та виплачував грошове забезпечення позивачеві, при звільненні працівника зі служби є обов`язок нараховувати компенсацію вартості речового майна.
Водночас, наявність або відсутність певних фінансових ресурсів не впливає на виконання відповідачем встановленого законодавством обов`язку.
Крім того, жодних доказів відсутності кошторисних призначень на зазначені вище витрати, суду не надано.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1073,60 грн, що документально підтверджується квитанцією від 24.09.2023.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог, у сумі 536,80 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна