Справа № 205/14017/23
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/205/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Морозової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Круглий Вячеслав Вікторович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на транспорті,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Круглий В.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на транспорті, в обґрунтування якого посилається на те, що 07.12.2023 року заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015691, за наслідками розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів - Wim 3.3., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. В обґрунтування оскаржуваної постанови зазначено, що 05.12.2023 року о 17 год. 49 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 , який належить фізичній особі - позивачу ОСОБА_1 . Далі вказано, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2,39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон., за що передбачена відповідальність на підставі ч. 2 ст.132-1 КУпАП. У постанові окрім іншого зазначено, що похибка пристрою для параметру загальної маси ТЗ від фактичної маси ТЗ становить 10%, а виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса -42390 кг. Постанова містить посилання https://wim.dsbt.gov.ua./r/a/AA00015691 та ідентифікатор доступу TfHMQ0Qk246B6 на матеріали, які були предметом оцінки при винесенні оскаржуваного рішення та такі матеріали були збережені.

Оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного. Відповідно до нотаріально посвідченого договору ОСОБА_1 передав в оренду ТОВ «Веглас» належний йому на праві власності транспортний засіб DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 та 04.12.2023 року перевезення здійснювалось саме ТОВ «Веглас», що підтверджується ТТН, копії яких були отримані від вказаної юридичної особи. Зауважує, що інформація зазначена у постанові та зафіксована на Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі не відповідає фактичним обставинам та навпаки спростовує їх. Як вбачається на Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі завантажено фото транспортного засобу DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності згідно свідоцтва НОМЕР_2 та згідно вказаного свідоцтва є сідловим тягачем -Е вантажний, який не має відсіку для самостійного перевезення вантажів, а відповідно він рухався з напівпричепом-контейнеровозом, який видно на фото. Жодної інформації про причеп та/або напівпричеп контейнеровоз оскаржувана постанова не містить, а відповідно об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та фактичні обставини у постанові зазначені всупереч фактичним обставинам, їм не відповідають, що вказує на невідповідність самої постанови вимогам закону. З товарно-транспортної накладної №26389.84 від 05.12.2023 року вбачається, що відбувалось перевезення вантажу ТОВ «Веглас» з використанням орендованих у ОСОБА_1 сідлового тягача -Е вантажний DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 та напівпричепу-контейнеровоза ДНЗ НОМЕР_3 і ця інформацію беззаперечно була відома відповідачу, оскільки напівпричіп-контейнеровоз обладнаний власним номерним знаком та були відсутні перешкоди його зафіксувати і належним чином відобразити у постанові фактичні обставини справи, які мають значення при її вирішенні. Отже напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, а рушійною силою для нього є саме тягач. Таким чином дійсні фактичні обставини цієї справи в оскаржуваній постанові не відображені, бо вони полягали в тому, що 05.12.2023 о 17 год. 49 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано комбінований транспортний засіб: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз) - тягач DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 з напівпричепом ДНЗ НОМЕР_3 , в якому власне і знаходився вантаж, що зафіксовано у ТТН, чого всупереч вимогам закону у оскаржуваній постанові не відображено, оскільки зазначено, що рухався лише тягач, не має відсіку для перевезення вантажів. У свідоцтві про реєстрацію ТЗ напівпричепа ДНЗ НОМЕР_3 зафіксовано його переобладнання у контейнеровоз - та зазначено у розділі свідоцтва особливі відмітки - загальний напівпричіп н/пр-контейнеровоз.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній зазначено всупереч дійсним обставинам, що в автоматичному режимі зафіксовано лише сідловий тягач DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 , який є двовісним вантажним автомобілем в контексті в т.ч. п.22.5 ПДР України, хоча насправді зафіксовано комбінований транспортний засіб - двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що в постанові не відображено. Встановлення типу зафіксованого транспортного засобу є дуже важливим, оскільки саме від типу транспортного засобу ПДР України у п.22.5 встановлює допустимий параметри за яких рух дозволений. Також, у постанові, зазначено, що фактична маса ТЗ є 42390 кг, що є в т.ч. меншим 42840 грн. та за умови навіть належного оформлення постанови, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Разом з тим, просив суд звернути увагу на наступне. Як вбачається зі змісту постанови у ній окрім того, що зазначені неповні дані про транспортний засіб, також зазначені відомості лише щодо маси перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу або навантаження на вісь з інформацією про фактичну масу або навантаження на вісь транспортного засобу в момент зважування. При цьому у постанові не описано конкретного розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Всупереч вимогам зазначеної Інструкції у постанові не зазначено дійсні обставини, встановлені під час розгляду справи, в т.ч.: повну масу транспортного засобу; смугу руху; напрямок руху; категорію транспортного засобу; тип транспортного засобу; ширину, висоту, довжину тощо, а відтак очевидно, що вони не враховувались при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм, що призвело до безпідставного притягнення позивача до адміністративної відповідальності. За вказаних обставин оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства інфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512, що є також підставою для її скасування. Враховуючи викладене, можна дійти обґрунтованого висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону, а в діях позивача за фактичних обставин, що мали місце, відсутній склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Щодо поновлення строку на звернення з цією позовною заявою зазначає наступне. З конверту, в якому позивач на пошті разом з іншою кореспонденцією отримав 22.12.2023 року оскаржувану постанову вбачається, що остання, після її винесення 07.12.2023 року, 08.12.2023 року була направлена на адресу позивача та відповідний час сплинув при поштовому перебігу. При цьому строк на оскарження постанови встановлений законом становить 10 днів з моменту винесення постанови, а відповідно сплив 17.12.2023 року. Отже позивач отримав оскаржувану постанову 22.12.2023 року з причин, що не залежали цілком від його волі. В межах діючого договору позивач після отримання постанови негайно звернувся за правничою допомогою до АО «Круглий та партнери» для складання цього позову. Зауважує, що сам позивач є лише власником транспортного засобу та не здійснює перевезень, бо передав цей транспортний засіб в оренду ТОВ «Веглас», яке і здійснювало перевезення в момент фіксації. Враховуючи те, що позивачем строк на оскарження постанови пропущений за обставин, які не залежали від його волі, та пропущений строк є незначним, а заходи вжиті позивачем для захисту його прав та інтересів судом були своєчасними та без зволікань, одразу як тільки він дізнався про порушення його прав, просив суд поновити строк на оскарження постанови, бо він пропущений з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, просив суд поновити строк на звернення з цією позовною заявою та визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015691 від 07.12.2023 року винесену заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Ухвалою суду від 28.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

11.01.2024 року від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Башинської О.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначила, що відповідач, ознайомившись з позовними вимогами Позивача, не може погодитись з ними, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Щодо навантаження на загальну масу транспортного засобу, належним чином зафіксованих автоматичним пунктом зазначає наступне. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, відповідно до оскаржуваних постанов формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна:

*% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100%

Xфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Xнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Відповідно: Постановою серії АА №00015691 від 07.12.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу. Так, встановлено, що: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3810 мм, 2-3: 5720 мм, 3-4: 1280 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 8100 кг, 2 - 10450 кг, 3 - 9450 кг, 4 - 9500 кг; 5 - 9600 кг; загальна маса - 47100 кг.; Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА №00015691 від 07.12.2023, перевищення загальної маси транспортного засобу скало 42.390 т., тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 5.975% (2.39 тон). Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на загальну масу виглядає так: *розміри відсотків перевищення 5.975%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 2.39 тон - це з урахуванням похибки.

Щодо форми та змісту оскаржуваної постанови зазначає наступне. З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на вісь. Також постанова містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації. При цьому пункт 3 Розділу IIІ Інструкції №512 не містить посилання на форму постанови відповідно до додатку 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб. Вказане свідчить, що Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення. Таким чином, висновки про те, що зміст постанови не відповідає Інструкції, а подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, відсутні, є суб`єктивними, адже Інструкція містить вказівку лише на форму постанови, в той час як вимоги щодо змісту постанови встановлені КУпАП та Порядком № 1174.

В свою чергу, постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП. З фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП. Отже, фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючим в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення. Коли оспорювана постанова містить в собі інформацію про транспортний засіб, його власника, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова, то вона є належним та допустимим доказом правопорушення.

Щодо виду транспортного засобу, рух якого зафіксовано з перевищенням габаритно-вагових норм звертає увагу на те, що за даними фотофіксації спеціалізований сідловий тягач на платформі для контейнерів перевозив не контейнер. Тобто у справи спірні правовідносини викають у зв`язку із питанням, чи має право спеціалізований колісний транспортний засіб, який за реєстраційними документами є контейнеровозом, перевозити вантаж відмінний від контейнера. Відповідно до чинного українського законодавства у разі, якщо в реєстраційних документах транспортний засіб вказано як «контейнеровоз», тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню. Оскільки поняття «контейнер» в українському законодавстві не існує, що призводить до неоднакового тлумачення змісту транспортного засобу, який вказаний як «контейнеровоз» та розрахунку навантаження, яке він має право перевозити, то слід звернутись до міжнародних договорів, які є обов`язковими для України, з питань автомобільних перевезень, що містять вимоги до конструкції та технічного стану колісного засобу, зокрема тих, що перевозять контейнери. Таким чином, міжнародні договори вимагають від Держав-їх учасниць, тобто й від України, не тільки здійснювати контроль за офіційним затвердженням за типом конструкції транспортного засобу, але й перевіряти наявність задовільних заходів і процедур використання транспортного засобу за типом конструкції та забезпечувати ефективний контроль, для того щоб транспортні засоби, предмети обладнання або частини в процесі експлуатації відповідали затвердженому типу. За цією угодою Договірні Сторони погодилися тим, що термін «транспортні засоби» означає автомобілі, тягачі з напівпричепами, причепи і напівпричепи, що відповідають визначенням, наведеним у статті 4 Конвенції про дорожній рух від 19 вересня 1949 року (Конвенцію ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74), за винятком транспортних засобів, що належать збройним силам однієї з Договірних Сторін або перебувають у підпорядкуванні цих збройних сил. Отже, якщо в реєстраційних документах транспортного засобу вказано «контейнеровоз», він є типу причепа або напівпричепа для перевезення контейнерів по автомобільним дорогам, то лише при використанні такого транспортного засобу як засобу спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів, допускається навантаження, передбачене п. 22.5 ПДР. У даній справі позивачем не надано доказів використання спеціального колісного транспортного засобу контейнеровоза для перевезення контейнера із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Не надано доказів відповідно до п.17.9 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» про приймання вантажів для перевезення в контейнерах за наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Таким чином Позивач здійснював вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації в розумінні вищезазначених міжнародних та національних норм, тому у такому разі він мав право перевозити вантаж з дотриманням 22.5 Правил дорожнього руху - не більше 40 т., адже навантаження 42-44 тони допускається лише у разі експлуатації контейнеровоза за його прямою спеціалізацією при перевезення контейнерів.

Щодо суб`єкта правопорушення (належного користувача транспортного засобу) зазначає, що за загальними приписами ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі за допомогою WIM-комплексами, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Відповідно до п.1.10 ПДР власник транспортного засобу - це фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами. Питання особи, яка підлягає відповідальності, вирішують відповідальні особи Укртрансбезпеки шляхом отримання відповідних відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Тож, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились відомості про зміну користувача вантажівки, адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Крім того, зазначає, що суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Наголошує, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей: - про транспортний засіб; - відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення; - наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; - та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (пункти 2, 16 Порядку № 1174). Звертає увагу суду на те, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи.

На підставі викладеного, просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Круглий В.В. в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Башинська О.С. в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала відзив на позовну заяву та просила врахувати викладені в ньому доводи під час розгляду справи по суті.

Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103) - державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, окрім іншого є: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З наведеного слідує, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Судом встановлено, 07.12.2023 року заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015691, за наслідками розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів - Wim 3.3., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

З вказаної постанови вбачається, що 05.12.2023 року о 17 год. 49 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2,39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон., за що передбачена відповідальність на підставі ст.132-1 ч.2 КУпАП. У постанові окрім іншого зазначено, що похибка пристрою для параметру загальної маси ТЗ від фактичної маси ТЗ становить 10%, а виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса -42390 кг.

Вказана постанова містить посилання в інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.ua./r/a/AA00015691 та ідентифікатор доступу TfHMQ0Qk246B6.

Не погоджуючись із постановою серії АА №00015691 від 07.12.2023 року, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 № 30 (далі Правила № 30) передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до підп. б п. 22.5 Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, рух транспортних засобів та їх составів на дорогах державного значення допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (26) тон; чотирьохвісний автомобіль 32; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон; щодо комбінованих транспортних засобів: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони; щодо автопоїздів: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон.

Диспозиція підп. б п. 22.5 Правил дорожнього руху передбачає різні нормативи допустимої фактичної маси транспортних засобів для тягачів з напівпричепом та тягачів з напівпричепом (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Також зазначені параметри є відмінними в залежності від кількості осей тягача та контейнеровоза.

Таким чином, визначальними ознаками комбінованого транспортного засобу для цілей визначення параметрів максимальної фактичної маси є: кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова при дозволеній максимальній довжині 13,716 метра.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Згідно з ч. 1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, ч.ч. 2 і 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частиною 1 ст. 279-5 КУпАП передбачено, що у разі, якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Частиною 7 ст. 258 КУпАП визначено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого ст. 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В той же час, згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Крім того ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наведеного слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Виходячи із диспозиції ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для встановлення складу вказаного адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Таким чином відомості вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

У постанові серії АА №00015691 від 07.12.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 як відповідальна особа 05.12.2023 року о 17 год. 49 хв. допустив рух транспортного засобу «DАF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2,39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

З вказаної постанови вбачається, що в ній зазначено, що в автоматичному режимі зафіксовано лише сідловий тягач DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 , який є двовісним вантажним автомобілем в контексті в т.ч. п.22.5 ПДР України.

В той же час представник позивача вказує, що перевезення вантажу здійснювалося за допомогою спеціалізованого напівпричепу - контейнеровозу Е, а тому вага транспортного засобу не повинна перевищувати 42 тони.

Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником спеціалізованого сідлового тягача «DАF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У графі «тип» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вказано, що сідловий тягач «DАF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - це спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач-Е. Категорія «СЕ».

Також встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником загального напівпричепа/причепа-контейнеровоза- «KOЕGEL» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У графі «тип» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вказано, що вказаний транспортний засіб - це загальний напівпричіп н/пр. - контейнеровоз. У графі «Особливі відмітки» вказано «Переобл у 2023 р.».

Таким чином, з наявних в матеріалах справі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів вбачається, що транспортний засіб «DАF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним - спеціалізованим сідловим тягачем, а спеціалізований напівпричіп Е «KOЕGEL» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 є спеціалізованим контейнеровозом.

Доказів того, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначені недостовірні відомості щодо типу напівпричепу відповідачем надано не було.

Відсутність підстав для застосування у спірних правовідносинах нормативів, встановлених для руху двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра (42 тони), відповідач обґрунтовує також відсутністю маркування, яке б дозволяло ідентифікувати напівпричеп як контейнеровоз.

Проте, згідно абз. 4 розділу І «Терміни та поняття» Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затв. наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 (далі - Правила № 363) вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Пунктами 17.4, 17.5 Правил № 363 встановлені вимоги щодо маркування універсальних та спеціальних контейнерів, які належать перевізникам або ж власникам вантажу. Так, універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера (пункт 17.4 Правил №363).

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м) (пункт 17.5 Правил № 363).

Пунктом 17.2 Правил № 363 встановлена заборонена на перевезення в універсальних контейнерах вантажів, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Адміністративне правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано в автоматичному режимі.

В той же час, зазначене не обмежує посадову особу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) у реалізації повноважень щодо встановлення під час опрацювання матеріалів отриманого інформаційного файлу повноти інформації про зафіксований транспортний засіб.

Згідно п. 2 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затв. наказом Міністерства інфраструктури № 512 від 27.09.2021, уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказів того, що відповідач, на виконання п. 6 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед винесенням постанови, яка оскаржується ОСОБА_1 , зокрема, уточнити інформацію щодо виду напівпричепу KOЕGEL» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , суду надано не було.

Постанова серії АА № 00015691 від 07.12.2023 року взагалі не містить відомостей щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, який 05.12.2023 року був приєднаний до сідлового тягача «DАF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Надані відповідачем фотознімки із фіксацією транспортного засобу не доводять, що напівпричеп «KOЕGEL» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не є контейнеровозом.

Також вказані знімки не підтверджують доводи відповідача про відсутність маркування та опломбування на контейнеровозі, згідно Правил № 363, оскільки вказані обставини могли бути встановлені уповноваженою особою Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) лише при огляді спірного транспортного засобу. Проте доказів вчинення таких дій відповідачем не надано.

При цьому, суд зауважує, що можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, виду вантажу або ж способу його розміщення у контейнері не змінює призначення та технічних характеристик одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як вантажного контейнера у розумінні абз. 4 розділу І «Терміни та поняття» Правил № 363 та для цілей застосування положень п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Тип транспортного засобу залежить від його технічних характеристик та визначається у документах на такий транспортний засіб.

Дійсно в залежності від типів транспортні засоби можуть використовуватися для перевезення окремих спеціальних вантажів. Натомість, найменування та спосіб навантаження товару, що перевозиться, не є обставинами, які впливають на технічні характеристика напівпричепу як контейнеровоза.

Таким чином сідловий тягач «DАF XF 95.430» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом - Е «KOЕGEL» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 належить до комбінованого транспортного засобу, та відповідно до підп. б п. 22.5 Правил дорожнього руху, є двовісним автомобілем (тягачем) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), з дозволеною максимальною вагою перевезення 42 тони.

На думку суду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вищевказаного факту.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, встановлене у постанові від 07.12.2023 року серії АА №00015691 перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975 % (2,39 тон), при дозволеній загальній масі 40 тон, яке виміряне з урахуванням похибки на вагові або габаритні параметри транспортного засобу та склало 42390 кг., є помилковим, оскільки розрахунок мав здійснюватися виходячи із дозволеної загальної маси 42 тони, які є дозволеними підп. б п. 22.5 Правил дорожнього руху для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоза), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, а не із 40 тон, як це здійснено відповідачем.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 814/1460/16 є безпідставними, оскільки висновки у вказаній справі ґрунтуються на інших обставинах, на відміну від справи, яка розглядається.

У Додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затв. наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 зазначено формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де:

- Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

- Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР (16 т);

- Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях тонна або міліметр), та становить: для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ.

У постанові серії АА № 00015691 від 07.12.2023 року «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь. Також зафіксована загальна маса транспортного засобу 47100 кг, загальна маса транспортного засобу, що виміряна з урахуванням похибки - 42390 кг.

Тобто, фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склала 47100 кг замість 42 000 кг дозволених.

Тому розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так (47100 кг.- 42 000 - 10% * 47100 кг.)/42 000) * 100 = 0,929%.

Таким чином, судом встановлено, що перевищення загальної маси з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу на 0,929 % є меншим встановленого ч. 2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм 5%, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу не перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів та допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, за яких настає адміністративна відповідальність, передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання (перебування) на території України серії АА № 00015691 від 07.12.2023 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015691 від 07.12.2023 року винесену заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП слід скасувати, а справу закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України.

Щодо обґрунтування вимог позивача про поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови, суд вважає їх обґрунтованими, оскільки, як зазначає представник, позивач отримав оскаржувану постанову 22.12.2023 року з причин, що не залежали цілком від його волі. В межах діючого договору позивач після отримання постанови негайно звернувся за правничою допомогою до АО «Круглий та партнери» для складання цього позову, у зв`язку з чим поновлює позивачу строк для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Крім того, відповідно до вимог ст. 139 КАС України та з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17, з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню належним чином підтверджені судові витрати, понесені позивачем, а саме судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 286 КАС України,

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на транспорті.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Круглий Вячеслав Вікторович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на транспорті, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015691 від 07.12.2023 року винесену заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ,адреса: АДРЕСА_1 ,

представник позивача адвокат Круглий Вяччеслав Вікторович, РНОКПП НОМЕР_6 , діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 22.02.2022 року, ордеру серії АЕ №1233210 від 23.12.2023 року, адреса для листування: АДРЕСА_2, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса: 03150, місто Київ, вул.Антоновича, буд.51, ел.пошта: .

Суддя О.О. Костромітіна