Справа № 160/27558/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання дій протиправною бнздіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» з лютого 2023 року, яке повинно бути на рівні не нижчому ніж рівень місячного грошового забезпечення поліцейського;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення відповідно до пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» включно з додатковою грошовою винагородою передбаченою Наказом Міністерства внутрішніх справ №38 від 26.01.2023 з лютого 2023 року в розмірах не менше ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в м. Дніпро;
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально- побутових питань за 2022 рік в розмірах не менше ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в м. Дніпро;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально побутових питань за 2022 рік згідно пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» в розмірах не менше ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в м. Дніпро.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскільки він є співробітником Територоіального управління Служби судової охорони в Дніпропетровській області , а тому рівень грошового забезпечення має бути встановлено на рівні не нижче ніж у поліцейського у відповідності до територіального розподілу несення служби, а саме в м. Києві.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Через систему «Електронний суд» 07.11.2023 від Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не визнає позовні вимоги, вказує, що відповідно до п. 10 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, грошове забезпечення виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.
Для видання наказу про виплату співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських необхідна наявність у затвердженому кошторисі ТУ ССО у Дніпропетровській області за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів. Натомість у затвердженому кошторисі ТУ ССО у Дніпропетровській області на 2023 рік існуючий за фондом оплати праці співробітників фінансовий ресурс не дозволяє здійснити виплату грошового забезпечення у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських з 1 лютого 2023 року. В кошторисі Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області на 2023 рік затверджений фонд грошового забезпечення співробітників в межах рекомендованих граничних розмірів грошового забезпечення згідно додатку 4 до доручення Служби судової охорони від 08.12.2021 «139 «Про грошове забезпечення співробітників і заробітну плату працівників територіальних управлінь Служби судової охорони».
Позивачем була направлена відповідь на відзив, в яких він наполягає на своїй правовій позиції.
В період з 04.12.2023 по 06.01.2024 суддя перебувала у відпустці.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач - ОСОБА_1 відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.06.2023 є контролером І категорії Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області.
Співробітником Служби судової охорони ОСОБА_2 20.05.2023 був надісланий запит до Управління патрульної поліції в м. Києві про надання інформації про розмір середньомісячного грошового забезпечення поліцейського, який успішно пройшов першопочаткову професійну підготовку поліцейського та приступив до виконання службових обов`язків.
Листом від 16.06.2023 №436зі/47/5/05-2023 Департамент патрульної поліції Національної поліції України повідомив, що відповідно до частини першої постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу а спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Позивач відповідно до витягу з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків №F1401804 від 22.10.2023 отримав наступне грошове забезпечення:
Співробітником Служби судової охорони ОСОБА_2 з метою точного встановлення розбіжностей у виплаті грошового забезпечення, передбаченого п. 2 ст. 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» співробітникам Служби судової охорони до Центрального органу Служби судової охорони було надіслано запит щодо відповідності своєї посади до посади у системі Національної поліції України задля точного обрахування різниці між грошовим забезпеченням, яке нараховувалось та виплачувалось відповідній посаді у системі Національної поліції та грошовим забезпеченням, яке отримав позивач з лютого 2023 по липень 2023.
Листом №30/01/30-02/2-554 від 15.03.2023 Службою судової охорони було повідомлено про відсутність спільного наказу щодо порівняння посад Служби судової охорони з посадами в системі Національної поліції.
Крім того, на депутатське звернення листом від 21.07.2023 №30/01.30-02.2-1291 Служба судової охорони повідомила, що грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони здійснюється відповідно до постанови КМУ №289 від 03.04.2019 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» та Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384.
Бюджетні призначення на грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони на 2023 рік порівняно з 2022 роком зменшені на 19,3 відсотки від затверджених у кошторисі Служби судової охорони на початок 2022 року, а з урахуванням скорочення видатків протягом 2022 року на 10,3 відсотки. Перегляд розміру грошового забезпечення відбудеться в разі надходження відповідних додаткових асигнувань.
Щодо не нарахування і не виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, то Служба судової охорони повідомила, що у 2022 році відповідно до постанови КМУ від 01.04.2022 №401 «Про спрямування бюджетних коштів до резервного фонду державного бюджету» асигнування на виплату грошового забезпечення, зокрема на матеріальну допомогу, Службі були зменшені на 125,0 млн. грн., що значно перевищує загальну потребу в коштах для виплати матеріальної допомоги, тому матеріальна допомога за 2022 рік співробітникам Служби судової охорони не виплачувалась.
Вважаючи бездіяльність відповідача, у невиплаті грошового забезпечення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік протиправною, позивач за захистом своїх порушених прав і інтересів звернувся з позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Предметом спору є нарахування Територіальним управлінням Служби судової охорони у Дніпропетровській області грошового забезпечення у розмірі менше ніж у поліцейського за аналогічною посадою, що визначено ч. 2 ст. 165 Закону №1402-VIII.
Частиною 1.ст. 161 Закону України від 02.06.2016 №№1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (Закон №1402-VIII) визначено, що Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.
Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. (ч. 4 ст. 161 Закону №1402-VIII ).
Відповідно до ч. 1 ст. 165 Закону №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.
Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.
Відповідно до ч.7 ст. 161 Закону №1402-VIII фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони.
Пунктом 2 Постанови №289 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою; порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.
Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (Порядок №384).
Пунктом 3 Порядку №384 встановлено, що грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.
За змістом пунктів 4-7 Порядку №384 грошове забезпечення включає : 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.
Відповідно до вказаного Порядку, підставою для виплати грошового забезпечення, в тому числі його основних, додаткових та одноразових додаткових видів є накази Служби або територіального управління Служби.
За пунктами 8 і 10 Порядку №384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.
Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (п. 17 Порядку №384).
Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому ніж належало розмірі, виплачується за весь період, протягом якого співробітник мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Пунктом 16 розділу І Порядку № 384 визначено, що звернення співробітника щодо виплати грошового забезпечення розглядаються Службою судової охорони або відповідним територіальним управлінням Служби судової охорони в установленому законодавством порядку.
Суд виходить також з наступного.
Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно ст. 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» №95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.
Цьому визначенню відповідає й поняття грошового забезпечення, що відповідно до закону виплачується за рахунок держави військовослужбовцям, поліцейським, особам рядового і начальницького складу за проходження державної служби особливого характеру.
Застосування судом принципу верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ є вимогою частини 2 ст.6 КАС України.
Суд визнає необґрунтованими посилання Територіального управління на те, що в затвердженому ДСА України кошторисі Служби судової охорони на 2023 рік та відповідному кошторисі Територіального управління фінансовий ресурс не дозволяє здійснити виплату грошового забезпечення на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських з лютого 2023 року, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.
Оскільки норми п. 2 ст. 156 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України»).
Зазначена позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.
Верховний Суд України у своїх рішеннях також неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі №160/8324/19, від 21 вересня2023 року у справі № 260/3564/22.
З огляду на визначені в ч.3 ст. 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру грошового забезпечення позивача слід застосовувати перш за все норми Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів», а не інші нормативно правові акти.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині позовних вимог обґрунтовані і правомірними.
Щодо позовних вимог до відповідача нарахувати і виплатити позивачу також додаткову винагороду відповідно до підп. 1 п. 2наказу Міністерства внутрішніх справ №38 від 26.01.2023, суд зазначає наступне.
Підпунктом 1 п. 2 Порядку та умов виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану , затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 28 листопада 2022 року № 775 (в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 38 від 26.01.2023, який застосовується з 01 лютого 2023 року), передбачено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується в розмірах:
За вимогами пунктів 7,9, 11 Порядку №775 виплата додаткової винагороди поліцейським здійснюється на підставі наказів керівників органів (підрозділів) поліції за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду.
Для підготовки наказів про виплату додаткової винагороди поліцейським керівники структурних підрозділів або відокремлених підрозділів органів (підрозділів) поліції надають до підрозділу кадрового забезпечення органів (підрозділів) поліції розрахунок винагороди за час безпосередньої участі в бойових діях або заходах, час проходження служби поліцейських за формою, наведеною в додатку 1 до цих Порядку та умов (далі - розрахунок винагороди).
Видання наказу про виплату додаткової винагороди поліцейським здійснюється протягом поточного розрахункового місяця за попередній. У разі надходження всіх необхідних документів, передбачених пунктом 5 цих Порядку та умов, у більш пізній період, видання наказу про виплату додаткової винагороди поліцейським здійснюється протягом поточного розрахункового місяця.
Рішення щодо виплати винагороди стосовно поліцейських, які виконують завдання поліції у відрядженні, тимчасово виконують обов`язки за іншою посадою в органах (підрозділах) поліції або перебувають у підпорядкуванні, приймають керівники органів (підрозділів) поліції, де такі поліцейські призначені на штатну посаду, на підставі розрахунку винагороди, підготовленої керівниками органів поліції (чи керівників підрозділів, у яких поліцейські фактично проходили службу (виконували обов`язки), або іншими посадовими особами Національної поліції України, у підпорядкуванні яких перебували такі поліцейські, або до яких відряджено поліцейських (чи в яких вони проходили службу (виконували обов`язки).

Згідно з абзацом першим п. 13 в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 38 від 26.01.2023, який застосовується з 01 лютого 2023 року, додаткова винагорода в розмірі до 10000 гривень згідно з підпунктом 1 пункту 2 цього Порядку та умов, а також додаткова винагорода, збільшена до 30000 гривень згідно з підпунктом 2 пункту 2 цього Порядку та умов, виплачується поліцейським із розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби з урахуванням пункту 14 цього Порядку та умов.

Матеріали справи не містять відповідних наказів, прийнятих відповідно до пунктів 7,9,11 Порядку №775, а тому підстави для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди у відповідача також були відсутні.

Додаткова винагорода є видом грошового забезпечення співробітника Служби судової охорони, яке виплачується йому за період проходження служби під час дії воєнного стану. Ця винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії російської федерації проти України, отже посада позивача в Територіальному управлінні Служби судової охорони сама по собі автоматично не забезпечує особі права на отримання додаткової винагороди.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі не менше аніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу у м. Дніпро, суд вважає необхідним вказати таке.

За приписами ч. 3 п. 3 Постанови №289 визначено право Голові Служби судової охорони в межах асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони, забезпечувати надання один раз на рік співробітникам Служби судової охорони матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення) та допомоги на оздоровлення (в розмірі місячного грошового забезпечення).

Відповідно до п. 36 Порядку №384 співробітникам один раз на рік у межах асигнувань на виплату грошового забезпечення надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі матеріальна допомога) у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги, порядок її виплати встановлюються за рішенням Голови Служби з урахуванням розміру фонду грошового забезпечення, затвердженого у кошторисі Служби.

Механізм виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області визначений Положенням про комісію з розгляду питань, пов`язаних з наданням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, затвердженим наказом Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області від 11.01.2023 №26 (Положення).

У 2022 році чинним було Положення про комісію з розгляду питань, пов`язаних з наданням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, затвердженим наказом Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області від 10.09.2020 №261.

Пунктом 5 розділу І Положення визначено, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється в порядку та розмірах, встановлених цим Положенням та з урахуванням наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Служби.

Пунктами 1, 2 розділу II Положення передбачено, що основними завданнями комісії є вивчення документів та прийняття рішень про надання матеріальної допомоги співробітникам територіального управління і встановлення черговості її отримання. З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань комісія зобов`язана, зокрема: приймати до розгляду рапорти співробітників територіального управління про надання матеріальної допомоги, що подаються начальникові територіального управління; встановлювати черговість отримання матеріальної допомоги співробітниками територіального управління; приймати рішення про надання (відмову в наданні) матеріальної допомоги співробітникам територіального управління.

За змістом наведених норм співробітники служби Судової охорони за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення у межах затверджених фондів оплати праці, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат.

При цьому з системного аналізу наведених норм права вбачається, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається працівнику служби судової охорони за наявності двох умов: 1) подання працівником рапорту на отримання відповідної допомоги; 2) наявність відповідних бюджетних асигнувань на зазначені цілі.

Суд зазначає, що надання матеріальної допомоги, визначеної п. 36 Порядку №384, може відбуватись тільки в сукупності цих двох умов, які є взаємопов`язані і не можуть тлумачитись окремо. Першочерговою та необхідною умовою для ініціювання питання отримання допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань є подання особою відповідного рапорту.

Позивач просить також встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в місячний строк з дня набрання законної сили судового рішення.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні даного клопотання, оскільки в даному випадку воно є передчасним, враховуючи наступне.

За приписами ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом наведеної норми суд на власний розсуд приймає рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.

При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.

Позивачем не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, тому суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини справи і наведені правові норми, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки судовий збір не був сплачений позивачем, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст.139,243-246, 250, 255 ,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії -задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» з лютого 2023 року, яке повинно бути на рівні не нижчому ніж рівень місячного грошового забезпечення поліцейського.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення відповідно до пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та судовий статус суддів» з лютого 2023 по червень 2023, яке повинно бути на рівні не нижчому ніж рівень місячного грошового забезпечення поліцейського, з урахуванням виплачених сум

В решті позовних вимог- відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона