Справа № 520/26842/23
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

09 січня 2024 р. справа № 520/26842/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григоров Д.В.,

при секретарі судового засідання Штангей Ю.А.,

за участю:

представника позивача - не прибув,

представників відповідачів - Лютянський М.Я., Рожкова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження заяву про стягнення судових витрат у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005, ), Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, Харківська обл., Харківський р-н, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ), про скасування наказу, податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2023р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3593-п від 01.08.2023р.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області №8 від 07.09.2023р.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Харківській області №8 від 07.09.2023р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три) гривні, 60 коп.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три) гривні, 60 коп.

25.12.2023р. до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Вернигора О.В. про стягнення судових витрат, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області, що утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, що утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України, витрати на правничу (правову) допомогу, що понесені ФОП ОСОБА_1 у зв`язку із судовим розглядом справи 520/26842/23 в сумі 20000 (двадцять тисяч гривень) 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

27.12.2023р. відповідачем - ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до суду надано заперечення на ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

29.12.2023р. відповідачем - ГУ ДПС у Дніпропетровській області до суду надано заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка обґрунтована неспівмірністю заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу фактично понесеним витратам.

Представники відповідачів - ГУ ДПС у Харківській та Дніпропетровській областях в судовому засіданні проти заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечували та просили в задоволенні вказаної заяви відмовити у повному обсязі.

Представник позивача до суду не прибув, надав до суду заяву про розгляд заяви про стягнення судових витрат без його участі, заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримав і просив задовольнити її в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви та заперечень проти неї, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України, суд що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що відповідно до частини шостої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 30 червня 2022 року у справі №640/1175/20, від 11серпня 2022 року у справі №300/2050/19.

Відповідно до поданих представником позивача доказів вбачається, що 02.08.2023 р. між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Вернигором О.В. було укладено договір про надання правової допомоги № 0208/23, відповідно до якого адвокат приймає на себе зобов`язання, зокрема, по наданню послуг з представництва у встановленому порядку інтересів клієнта в судових органах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів.

Згідно Звіту про надання правової допомоги б/н від 20.12.2023р. вартість послуг адвоката склала 20000,00 грн. за надання юридичних послуг по представництву інтересів ФОП ОСОБА_1 в Харківському окружному адміністративному суді.

Так, зокрема, згідно вказаного Звіту визначено, що адвокатом на виконання договору № 0208/23 від 02.08.2023 р. була надана позивачу правова та професійна правнича допомога, а саме: правова допомога по складанню адміністративного позову про скасування наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3593-п від 01.08.2023р. та податкових повідомлень - рішень від 07.09.2023р. прийнятих ГУ ДПС у Харківській області та подання позову до Харківського окружного адміністративного суду; складання процесуальних документів та їх подання до суду: відповідей на відзив на позовну заяву від 20.10.2023р. та від 30.10.2023р. та подання до суду, а також в адресу відповідачів, двох додаткових пояснень від 03.12.2023р. та їх подання до Харківського окружного адміністративного суду, клопотань про залучення до матеріалів справи судової практики Верховного Суду від 04.12.2023р., від 04.12.2023р. та їх подання до Харківського окружного адміністративного суду, клопотання про долучення до матеріалів справи копій прибуткових накладних в якості доказів у справі від 06.12.2023р. та подання до Харківського окружного адміністративного суду, клопотань про повернення процесуальних документів відповідачу 2, як таких, що подані не через систему «Електронний Суд» та не направлені в адресу позивача від 26.10.2023р., від 02.11.2023р.; участь в судових засіданнях при судовому розгляді справи в Харківському окружному адміністративному суді, а саме участь в судових засіданнях: 14.11.2023р., 05.12.2023р., 12.12.2023р., 19.12.2023р.

З квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 02.08.2023р. вбачається, що від ФОП ОСОБА_1 було прийнято 20000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 0208/23.

Враховуючи заперечення представника відповідачів про відшкодування витрат на правову допомогу, спираючись на досліджені докази, а також беручи до уваги принцип обґрунтованості та пропорційності розміру витрат на сплату послуг адвоката (правничу допомогу) до предмета спору та враховуючи складність справи, суд вважає, що заявлена представником позивача сума відшкодуванням витрат заявника на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 (п`ятнадцяти тисяч) грн. 00 коп. є справедливо і співмірною. При цьому суд бере до уваги, що справа була розглянута в порядку загального позовного провадження; адвокат, як представник позивача, брав участь у підготовчому судовому засіданні та судовому засіданні з розгляду справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 252, 256, 294 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Вернигора Олександра Віталійовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області () на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу, що понесена у зв`язку із судовим розглядом цієї справи в сумі 7500,00 (сім тисяч п`ятсот гривень) грн. 00 коп.;

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу, що понесена у зв`язку із судовим розглядом цієї справи в сумі 7500,00 (сім тисяч п`ятсот гривень) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 19.01.2024р.

Головуючий суддя Д.В. Григоров