Справа № 300/7047/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/7047/23 пров. № А/857/21685/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Глушка І.В., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року про повернення позовної заяви у справі №300/7047/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємство «Муніципальна інспекція «Добродій» про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Григорук О.Б, місце ухвалення м. Івано - Франківськ, дата складання повного тексту 03.11.2023),-

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Муніципальна інспекція «Добродій» про: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невидачі припису та зобов`язання відповідача видати припис; визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду адміністративної справи та зобов`язання відповідача розглянути адміністративну справу, з урахуванням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення; стягнення моральної шкоди в розмірі 1000000 гривень та стягнення матеріальної шкоди в розмірі 500000 гривень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства Муніципальна інспекція «Добродій» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди і додані до неї документи - повернуто без розгляду .

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції. позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Суть доводів апелянта зводиться до того, що судом першої інстанції невірно розраховано судовий збір, не вказано банківські реквізити для сплати судового збору, не зазначено яка сума становить 5% у гривневому еквіваленті розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Також судом першої інстанції не враховано доводи позивача щодо його майнового стану, як підставу для звільнення від сплати судового збору, зокрема, що позивач є пенсіонером 1955 р.н., непрацездатний, ВПО та у нього відсутнє майно.

З урахуванням наведеного вважає ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху та про повернення позовної заяви незаконними, просить скасувати ухвалу суду про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 13 жовтня 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Муніципальна інспекція «Добродій» про: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невидачі припису та зобов`язання відповідача видати припис; визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду адміністративної справи та зобов`язання відповідача розглянути адміністративну справу, з урахуванням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення; стягнення моральної шкоди в розмірі 1000000 гривень та стягнення матеріальної шкоди в розмірі 500000 гривень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 р. відмовлено в задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви до Комунального підприємства Муніципальна інспекція «Добродій» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди. Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства Муніципальна інспекція «Добродій» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди - залишено без руху. Надано позивачу для усунення недоліків позовної заяви десятиденний строк з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду документу про сплату судового збору в розмірі 15567 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн. 20 коп., або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 р. відмовлено в задоволенні заяви позивача від 23 жовтня 2023 р. № 3 про роз`яснення ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 р. у справі № 300/7047/23 про залишення позовної заяви без руху (а.с.63, 64).

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 р. відмовлено в задоволенні заяви позивача від 25 жовтня 2023 р. № 4 про роз`яснення ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 р. у справі № 300/7047/23 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 р. відмовлено в задоволенні заяви позивача від 26 жовтня 2023 р. № 6 про роз`яснення ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 р. у справі № 300/7047/23 про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалах суду від 02 листопада 2023 р., прийнятих за результатами розгляду заяв про роз`яснення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху зазначено, що ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 р. у справі № 300/7047/23 про залишення позовної заяви без руху прийнята з процесуальних питань та не відноситься до судових рішень, якими спір вирішено по суті, тому не підлягає роз`ясненню у порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 18 жовтня 2022 року у справі № 240/29534/21 (Провадження № 11-103за22).

Копію вищевказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 18 жовтня 2023р. позивачем отримано 18 жовтня 2023 р., що підтверджується розпискою про отримання судового рішення.

На виконання ухвали суду від 18 жовтня 2023 р. про залишення позовної заяви без руху 20.10.2023 позивач подав до суду заяву від 20.10.2023 № 2, відповідно до якої, позивач зазначив, що довідка з пенсійного органу вже в суді та подав до суду копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи, що тимчасово перебуває на території, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0001401, як документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд першої інстанції позовну заяву повернув з тих підстав, що у встановлений судом строк позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.

Проте, апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки такі не відповідають нормам процесуального права і фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

Як слідує із позовної заяви ОСОБА_1 , останній просив звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. На підтвердження незадовільного матеріального становища позивачем надано довідку, видану Енергодарським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області про те, що сума пенсії позивача за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 складає 33758,07 грн.

В ухвалі суду від 18.10.2023 р. про залишення позовної без руху, суд вказав, що для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно додати до позовної заяви документ про сплату судового збору в розмірі 15567,20 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас суд зазначив, що «додана до матеріалів позовної заяви довідка Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про те, що сума пенсії позивача за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 складає 33758,07 грн. не доводить того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Слід зазначити, що статтею 70 Податкового кодексу України передбачено, що до інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб-платників податків включаються дані про фізичних осіб, зокрема про джерела отримання доходів, суми нарахованих та/або отриманих доходів, суми нарахованих та/або сплачених податків.

Однак, належних доказів, які б підтверджували те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік позивач не надав.

Таким чином, позивач не довів наявності правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, тому в задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви слід відмовити».

На виконання ухвали суду від 18 жовтня 2023 р. про залишення позовної заяви без руху, 20.10.2023 позивач подав до суду заяву від 20.10.2023 № 2, відповідно до якої, позивач зазначив, що довідка з пенсійного органу вже в суді та подав до суду копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що тимчасово перебуває на території, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0001401, як документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, в оскаржуваній ухвалі від 03.11.2023 про повернення позовної суд першої інстанції висновував, що копія пенсійного посвідчення, тимчасове посвідчення про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи, що тимчасово перебуває на території, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0001401 разом з доданою до матеріалів позовної заяви довідкою Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про те, що сума пенсії позивача за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 складає 33758,07 грн. не є належними документами, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону, тому оскільки недоліки даної позовної заяви у встановлений судом строк позивач не усунув, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Також суд звернув увагу, що в ухвалі суду від 18 жовтня 2023 р. зазначено про те, що статтею 70 Податкового кодексу України передбачено, що до інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб-платників податків включаються дані про фізичних осіб, зокрема про джерела отримання доходів, суми нарахованих та/або отриманих доходів, суми нарахованих та/або сплачених податків.

Проте апеляційний суд вважає таки висновки суду першої інстанції невірним з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оскаржена ОСОБА_1 ухвала суду першої інстанції від 03.11.2023 р. містить висновок, що в ухвалі суду від 18 жовтня 2023 р. зазначено про те, що статтею 70 Податкового кодексу України передбачено, що до інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб-платників податків включаються дані про фізичних осіб, зокрема про джерела отримання доходів, суми нарахованих та/або отриманих доходів, суми нарахованих та/або сплачених податків.

Тобто наведений висновок суду обґрунтований тим, що позивачем не надано довідку податкового органу про доходи.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд висновує, що суд першої інстанції залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху не вказав способу усунення недоліку щодо подання належних документів, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону, а саме надання довідки податкового органу про доходи за попередній, тобто 2022 рік, а лише обмежився тим, що надані позивачем документи не є належними документами, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву дійшов передчасного висновку.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 320 КАС України.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 364, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року про повернення позовної заяви у справі №300/7047/23 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді І. В. Глушко
С. М. Кузьмич