Справа № 160/19596/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій заявлено такі вимоги:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , період роботи з 01.01.1982 року по 15.09.1985 рік на посаді вихователя дитячого садка колгоспу ім. мічуріна Васильківського району Дніпропетровської області, до спеціального страхового стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не зараховано до спеціального стажу позивачки період роботи на посаді вихователя дитячого садка колгоспу ім. Мічуріна Васильківського району Дніпропетровської області, на підставі того, що колгоспи не є закладами комунальної та державної форми власності та невиплачено грошову допомогу передбачену пунктом 7-1 розділу ХХ "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважає, що період роботи з 01.01.1982 по 15.09.1985 належить до зарахування до спеціального стажу та, відповідно, позивачка ма право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
22 листопада 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Однак, період роботи позивача на посаді вихователя не зараховано до спеціального стажу при визначенні права на пенсію за вислугу років, оскільки колгоспи не є закладами комунальної та державної форми власності. З огляду на викладене є підстави для відмови позивачці у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком через відсутність страхового стажу 30 років на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років. Просить відмовити у задоволенні позову.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком обчислену відповідно до Закону України №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.10.2022р.
30.06.2023 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 21.07.2023 за №0400-010304-8/109443 повідомило про відмову позивачці у виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вказавши, що згідно записів трудової книжки колгоспника від 03.02.1982 №1823, заявниця була членом колгоспу "ім. Мічуріна" Васильківського району Дніпропетровської області та з 01.01.1982 по 15.09.1985 працювала вихователем дитячого садка. Оскільки колгосп "ім. Мічуріна", не відноситься до закладів та установ державної та комунальної форми власності, а має колективну власність, тому для зарахування періоду роботи з 01.01.1982 по 15.09.1985 до спеціального стажу немає підстав. Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 від 01.10.1985 до спеціального стажу можливо зарахувати періоди роботи з 27.09.1985 по 01.10.1997 - вихователем ясла-садку, з 12.06.2000 по 05.12.2000 вихователем дитячого садку, з 01.03.2006 по 01.10.2022 - вихователем дошкільного закладу-ясла, що складає 29 років 02 місяці 28 днів. Враховуючи вищевикладене, підстави для виплати грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 відсутні, у зв?язку відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за вислугу років.
Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачка звернулась до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191.
Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік № 909).
До вказаного Переліку № 909 входять посади вихователів та завідуючих дошкільних навчальних закладів всіх типів.
Відповідно до примітки 2 до Переліку № 909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Статтею 10 Закону України «Про освіту» передбачено, що в структуру освіти входить дошкільна освіта.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про дошкільну освіту» систему дошкільної освіти становлять дошкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.
Як встановлено судом, відповідно до записів трудової книжки колгоспника від 03.02.1982 №1823, позивачка була членом колгоспу «ім. Мічуріна» Васильківського району Дніпропетровської області та з 01.01.1982 по 15.09.1985 працювала вихователем дитячого садка.
Відповідно до довідки від 05.03.2015р. №197 виданою Великоолександрівською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 з січня 1982 року по вересень 1985 року працювала вихователем дитячого садка.
Підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачці відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV є незарахування відповідачем періоду роботи ОСОБА_1 на посаді вихователя дитячого садка при колгоспі «ім. Мічуріна» Васильківського району Дніпропетровської області, оскільки в оспорюваний період колгоспи не були закладами комунальної та державної форми власності.
Відтак, між сторонами є спірним зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.1982 до 15.09.1985 на посаді вихователя дитячого садка при колгоспі колгоспі «ім. Мічуріна» Васильківського району Дніпропетровської області до спеціального страхового стажу.
Період роботи з періоди роботи з 27.09.1985 по 01.10.1997 - вихователем ясла-садку, з 12.06.2000 по 05.12.2000 вихователем дитячого садку, з 01.03.2006 по 01.10.2022 - вихователем дошкільного закладу-ясла ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зараховано до спеціального страхового стажу.
Таким чином, суд, досліджуватиме питання правомірності незарахування відповідачем періоду роботи з 01.01.1982 до 15.09.1985 ОСОБА_1 на посаді вихователя дитячого садка при колгоспі «ім. Мічуріна» Васильківського району Дніпропетровської області до спеціального страхового стажу.
Відповідно до статей 16, 18 Закону Української PCP «Про народну освіту» від 28 .06. 1974, що діяв на час роботи позивачки у вказаний період, з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади. Влаштування дітей у дитячі дошкільні заклади провадиться за бажанням батьків або осіб, які їх замінюють. Дитячі дошкільні заклади організовувались виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.
Таким чином, в період роботи позивачки з 01.01.1982 до 15.09.1985 в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста. Колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої.
Відповідно до статті 10 Конституції УРСР від 20.04.1978 основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.
Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.
В період роботи позивачки ( з з 01.01.1982 до 15.09.1985) діяла Конституція УРСР від 30.01.1937, якою також визнавались дві форми власності: соціалістична та особиста.
Зважаючи на те, що в цей період колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої, вказаний період роботи позивачки прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності.
На основі вищевикладеного, суд зазначає, що стаж роботи позивачки в період з з 01.01.1982 до 15.09.1985 безпідставно не зарахований відповідачем до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Оскільки інших доводів щодо відсутності підстав для отримання позивачкою грошової допомоги Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суду не надало, ОСОБА_1 є особою, яка на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і має страховий стаж більше 30 років на таких посадах, а також вона до цього не отримували будь-яку пенсію, тому при призначенні пенсії за віком їй повинна бути виплачена грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Суд вважає, що за таких обставин справи доцільним є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1982 по 15.09.1985 на посаді вихователя дитячого садка колгоспу імені «ім. Мічуріна» Васильківського району Дніпропетровської області до спеціального страхового стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 "Закону України "Про пенсійне забезпечення" та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
На підставі ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко