Справа № 380/13318/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 рокусправа № 380/13318/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не оформлення та не подання документів до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати відповідача оформити та подати до Головного управління ПФУ у Львівській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 13.01.2021 № 19к оголошено вислугу років ОСОБА_1 , що дає право на виплату щомісячної надбавки за вислугу років, та пільгову вислугу років військовослужбовцям військових прокуратур Донецького, Маріупольського, Луганського та Харківського гарнізонів станом на 01.01.2021, що становить 26 років 7 місяців 11 днів, у тому числі пільгова вислуга - 9 років 1 місяць 26 днів.

Зазначає, що 02.05.2023 представник позивача звернувся із заявою до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якій просив підготувати та подати до Головного управління ПФУ у Львівській області документи для призначення мені пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У відповідь на заяву від 02.05.2023 відповідач листом від 11.05.2023 № с/7801 повідомив, що для оформлення подання та направлення документів до Головного управління ПФУ у Львівській області для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 підстав у Львівського ОТЦК та СП на даний час немає. Відповідач покликався також на те, що для оформлення подання на призначення пенсії по лінії Міністерства оборони України одним із необхідних документів є розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію, складання якого не входить до компетенції Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також зазначив, що вимогою для призначення пенсії за вислугою років є наявність 25 календарних років вислуги.

Із наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити повністю.

29.06.2023 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову з наступник підстав. Вказує, що відповідно до пункту "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби у період з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Звернув увагу, що до календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ. Також зазначив, що відповідно до п. 2.13 Наказу № 530 при обчисленні вислуги років для призначення пенсії складається розрахунок вислуги років військовослужбовця. Відмічає, що особова справа позивача до відповідача з розрахунком вислуги років на пенсію, оформленим органами, зазначеними в пункті 2.12 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, не надходила, у зв`язку з чим у відповідача відсутні підстави для оформлення подання для призначення пенсії ОСОБА_1 .

У зв`язку із викладеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

29.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній заперечує проти доводів відповідача, наведених у відзиві. Зазначає, що відзив жодним чином не спростовує надані позивачем докази, а тому просить його відхилити повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу Міністра оборони України від 22.02.2021 № 56 підполковник юстиції ОСОБА_1 звільнений з військової служби.

Згідно із наказом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 12.03.2021 № 141к, ОСОБА_1 з 13.04.2021 виключений із списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил, всіх видів забезпечення.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2022 № 11, підполковник .юстиції ОСОБА_1 призваний відповідно до Указу Президента України від 22.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення, вважається таким, що з 06.03.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Із витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2022 № 11 слідує, що вислуга років у ЗСУ ОСОБА_1 станом на 06.03.2022 становить: календарні 17 років 7 місяці 27 днів, пільгова 9 років 1 місяць 26 днів, загальна вислуга 26 років 9 місяці 23 дні.

02.05.2023 представник позивача звернувся із адвокатським запитом до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив відповідача підготувати та подати до Головного управління ПФУ у Львівській області документи для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

Листом від 11.05.2023 № С/7801 відповідач надав відповідь на адвокатський запит від 02.05.2023, вказавши, що перед звільненням ОСОБА_1 з військової служби, його особова справа відповідно до вимог наказів Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 та від 15.09.2022 № 280 повинна була бути направлена військовою прокуратурою Маріупольського гарнізону у відповідний кадровий орган Міністерства оборони України, який підтверджує в послужних списках особових справ періоди служби та іншої діяльності, що підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні, і окремо на пільгових умовах, після чого разом з відповідними підрозділами персоналу та фінансовими органами обчислює вислугу років для призначення пенсії. Після звільнення ОСОБА_1 з військової служби в 2021 році примірник його особової справи разом з основним розрахунком вислуги років мав був надісланий в обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Окрім того вказав, що в позивача відсутня календарна вислуга років, яка необхідна для набуття ним права на пенсію. З огляду на викладене, підстав для оформлення подання та направлення документів для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 немає.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не оформлення та не подання до пенсійного органу документів для призначення пенсії за вислугу років, а тому звернувся із цим позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із п. "б" статті 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Статтею 2 Закону № 2262-XII визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-XII, Кабінет Міністрів України затвердив постанову від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393), яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Згідно із п. 1 Постанови № 393, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (чинній на момент звернення позивача із заявою про оформлення та направлення документів для призначення пенсії) для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пунктом 2-1 Постанови № 393 визначено, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

За змістом п. 3 Постанови № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Спірним у цій справі є питання щодо застосування календарної чи пільгової вислуги років для направлення до органу Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Покликаючись на приписи статті 12 Закону № 2262-XII, відповідач стверджує, що підставою для призначення пенсії за вислугу років, у даному випадку, є наявність 25 років і більше саме календарної вислуги.

Натомість позивач вважає, що для призначення йому пенсії за вислугу років календарна вислуга років має бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Окрім цього, позивач у позовній заяві покликається на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, в якій колегія суддів дійшла висновку, що Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

У постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а колегія суддів касаційного суду також дійшла висновку про необґрунтованість висновків про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

У постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а Верховний Суд, дійшовши такого висновку, виходив із того, що редакція пункту 3 Постанови № 383 чинна на момент розгляду справи № 805/3923/18-а на відміну від статті 12 Закону № 2262-XII передбачала можливість зарахування пільгової вислуги років до стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки абзац 1 пункту 3 Постанови № 393 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" встановлював, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів […], тож суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано приписи підзаконного нормативно-правового акта.

Втім, суд зауважує, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" і стаття 12 Закону № 2262-XII, і Постанова № 393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Відтак, виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Постановою № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Таким чином, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, ґрунтуються на іншому правовому регулюванні.

Отже, зважаючи на вимоги законодавства чинного на час виникнення спірних відносин у цій справі, умовою для призначення позивачу пенсії є наявність необхідної саме календарної вислуги років.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22, від 15.09.2023 у справі № 380/10714/22, від 18.10.2023 у справі № 360/17/23 та від 14.1.12023 у справі №600/3836/22-а, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховує суд під час вирішення цього спору.

Суд встановив, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2022 № 11, вислуга років у ЗСУ ОСОБА_1 станом на 06.03.2022 становить: календарні 17 років 7 місяці 27 днів, пільгова 9 років 1 місяць 26 днів, загальна вислуга 26 років 9 місяці 23 дні.

Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення власне пенсії, то суд погоджується із доводами відповідача про відсутність підстав для підготовки та подання до Головного управління ПФУ у Львівській області пакету документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-XII.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач належними та допустимими доказами не довів наявність підстав для зобов`язання відповідача оформити та подати до Головного управління ПФУ у Львівській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Суд не здійснює розподілу судових витрат, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна