Справа № 160/27720/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Криворізької центральної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСПЕКТ АК» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
Криворізька центральна окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСПЕКТ АК» в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, порушуючи вимоги ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, п.10 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку затвердженого Постановою КМУ від 10.03.2017 року №138, та, будучи балансоутримувачем зазначеного об`єкту цивільного захисту, належним чином не здійснює свій обов`язок щодо утримання захисної споруди цивільного захисту у готовності до використання за призначенням.
Прокурором звертається увага на тому, що спір у даній справі стосується бездіяльності відповідача внаслідок чого захисна споруда ще з 2021 року є неготовою до використання за призначенням, що призводить до загрози життю та здоров`я населення, так як в даний час на території України проходять бойові дії та наносяться ракетні удари по об`єктам промисловості та житлової інфраструктури, зокрема і місті Кривому Розі. Отже, зберігається реальна загроза для життя мешканців м. Кривого Рогу. Таким чином, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача у сфері цивільного захисту населення порушено інтереси держави та територіальної громади, що і є підставою для звернення із даним позовом прокурором.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Товариство надало відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач зазначає, що у 2002 році ним придбано комплекс будівель нежитлової забудови, серед якого числиться дане приміщення, яке позивач називає сховищем. Разом з тим дане приміщення придбавалось як приміщення, без якогось визначеного призначення , а отже відповідач будучі власником будівлі не є балансоутримувачем захисної споруди.
Дніпропетровська обласна прокуратура направила відповідь на відзив, в якій зазначила що доводи прокурора про набуття у власність відповідачем вказаного сховища, відповідачем не спростовані.
Також прокурором надані пояснення щодо заперечень відповідача на відповідь на відзив, а відповідачем пояснення щодо пояснень прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжений і на цей час триває.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
З моменту введення воєнного стану в Україні діє особливий період. З 24 лютого 2022 року на виконання вимог ч. 16 ст.32 Кодексу Цивільного захисту захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення, найпростіші укриття незалежно від форми власності повинні приводитись у готовність до прийому населення у термін, що не перевищує 24 годин, крім захисних споруд цивільного захисту, що перебувають у постійній готовності до використання за призначенням.
Механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку визначає Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №138 (далі-Порядок №138).
Відповідно до п.п.9.-11. Порядку №138 утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами. У разі використання однієї захисної споруди кількома суб`єктами господарювання вони беруть участь в її утриманні відповідно до договорів, укладених з балансоутримувачем захисної споруди. Балансоутримувачі можуть організовувати утримання та експлуатацію сховищ як протирадіаційних укриттів у разі відсутності потреби в таких сховищах відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд. Балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.
Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди: не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту; не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів. Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.
Питання утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди) внормовано Вимогами щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 липня 2018 року №579 (далі - Вимоги №579). Ці Вимоги призначені для використання міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання - балансоутримувачами захисних споруд (далі - балансоутримувачі) (п.2 Розділ І Вимог №579).
Згідно з п.п.1, 2 Розділу ІІ Вимог №579 споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни. Під час експлуатації захисних споруд не допускається виконання заходів, що знижують їх захисні властивості, надійність та безпеку. Відповідно до п.1 розділу VІ глави 2 Вимог №579 для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд. Згідно з п.п.3-7 розділу VІ глави 2 Вимог №579 періодичність і зміст оглядів стану захисних споруд та перевірок працездатності їх основного обладнання наведено в додатку 10 до цих Вимог. За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог. Про результати щорічних оцінок стану готовності, здійснених без залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС, балансоутримувачі інформують вищезазначені органи і підрозділи з наданням копій актів, складених за їх результатами. Пунктом 8 розділу VІ глави 2 Вимог №579 встановлено, що під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди, справність ДЕС, експлуатація в режимі захисної споруди протягом 6 годин з перевіркою роботи в режимі чистої вентиляції і фільтровентиляції (у сховищах). Відповідно до п.9 розділу VІ глави 2 Вимог №579 за результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням.
Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог. У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням. При цьому, питання підтримання захисних споруд у готовності до використання за призначенням врегульовано главою 3 розділу VІ Вимог №579.
Згідно з п.п.1., 2 розділу VІ глави 3 Вимог №579 на підставі результатів оцінки стану готовності, а також періодичних оглядів, перевірки працездатності основного обладнання та обстежень захисних споруд їх балансоутримувачі складають плани приведення захисних споруд у готовність до використання за призначенням за формою згідно з додатком 14 до цих Вимог. Підтримання належного технічного стану приміщень захисних споруд і їх ремонт проводяться відповідно до чинних положень про проведення планово-попереджувальних ремонтів будівель і споруд залежно від їх основного функціонального призначення. Відповідно до п. 2 розділу VІІ Глави 1 Вимог №579 готовність фонду захисних споруд передбачає: належний технічний стан несучих огороджувальних конструкцій, гідроізоляції і захисних пристроїв захисної споруди (споруди подвійного призначення, найпростішого укриття); надійну герметичність захисної споруди (для сховищ); справність і постійну готовність до роботи спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисної споруди, наявність нормативних аварійних запасів води, паливно-мастильних матеріалів, а також майна, необхідного для життєзабезпечення населення, що підлягає укриттю; підготовленість особового складу формування з обслуговування захисних споруд; належний протипожежний та санітарний стан приміщень споруд фонду захисних споруд.
Пунктом 4 розділу VІІ Глави 1 Вимог №579 визначено, що у разі введення в Україні або її окремих місцевостях правового режиму воєнного стану першочергові заходи з приведення в готовність сховищ мають бути спрямовані на забезпечення можливості їх використання для укриття населення від звичайних засобів ураження.
Частиною першою статті 20 Кодексу цивільного захисту визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.
Так, нерухоме майно (головна контора Рудоуправління ім. Кірова) за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого (Мелешкіна), 14а належало ДП «Рудоуправління ім. Кірова».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2002 у справі №4/27 затверджено мирову угоду, згідно з якою вказане нерухоме майно перейшло у власність Акціонерного комерційного банку «Новий» в рахунок боргу.
В подальшому Акціонерний комерційний банк «Новий» продав вказане нерухоме майно ТОВ «Александр і К°», що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.08.2002.
Після чого ТОВ «Александр і К°» продало нерухоме майно (головна контора Рудоуправління ім. Кірова) за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого (Мелешкіна), 14а ТОВ «Аспект АК», що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.08.2002.
Під час огляду встановлено, що сховище має наступні недоліки, які перешкоджають у приведенні його у придатний до використання стан:
фільтровентиляційне обладнання знаходяться у непрацездатному стані, фільтра- поглиначі не обслужені, один електроручний вентилятор, який знаходиться у вентиляційній кімнаті, перебуває у не робочому стані;
система каналізації утримується у неробочому стані;
система зв`язку і оповіщення відсутня;
захисно-герметичні та герметичні двері знаходяться у непридатному стані, ущільнююча гума задубіла та стала не придатною до використання за призначенням;
перевірка на герметичність захисної споруди не проводилась.
Суд, враховуючи те, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, що передбачено п. 8 ст. 32 Кодексу ЦЗ та п. 9 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138, погоджується з доводами позивача про те, що систематичне невжиття визначених законодавством заходів з метою приведення захисної споруди цивільного захисту до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.
Згідно із ч. 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідач не надав належні докази на спростування доводів органу прокуратури, який виступає в інтересах держави, і не довів те, що ним були вжиті необхідні або можливі заходи з метою приведення укриття у стан готовності до експлуатації відповідно до вимог закону.
Водночас доводи відповідача щодо того, що товариство не є власником захисної споруди і фактично не має необхідності використовувати її для власних потреб, а тому і не зобов`язане проводити відповідні роботи з метою забезпечення її належного стану, суд оцінює критично. Відповідно до вищезазначених норм закону товариство є балансоутримувачем захисної споруди, відтак на нього покладені відповідні обов`язки щодо її утримання у належному стані.
З огляду на це, наявні підстави для зобов`язання вжити заходи по приведенню у стан готовності зазначеної вище захисної споруди з метою використання її за призначенням відповідно до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова