Справа № 600/5031/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/5031/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецького МТЦК та СП, оформлене у виді протоколу засіданні комісії Чернівецького МТЦК та СП по наданню відстрочки від призову під час мобілізації військовозобов`язаним №14 від 23.02.2023 р., в частині відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», як особі зайнятій постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи;

- зобов`язати Чернівецький МТЦК та СП повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2023 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», як особі зайнятій постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із наявністю дідуся позивача з числа осіб з інвалідністю І групи та надав необхідні документи на підтвердження вказаних фактів. Однак, позивач вказує, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. З вказаних підстав позивач вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та вказував, що в наданій до заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації довідці МСЕК ОСОБА_2 не визначено медичних показників саме для потреби в постійному догляді. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не надано правового підтвердження надання соціальних послуг у вигляді «постійного стороннього догляду» та отримання ним відповідних компенсаційних виплат за догляд. Також, відповідач вказує, що з особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 зареєстрована його дочка ОСОБА_3 , яка зобов`язана утримувати свого батька згідно вимог чинного законодавства, навіть в контексті перебування за кордоном. У зв`язку із вказаним відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_1 призовною комісією Чернівецького МВК зараховано у запас 22.07.2020 р., як визнаного за станом здоров`я «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний до військової служби у воєнний час». (а.с. 9).

20.02.2023 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації, у зв`язку із зайнятістю постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи. (а.с. 10).

Згідно витягу протоколу №14 засідання комісії Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки по наданню відстрочки від призову під час мобілізації від 23.02.2023 р. позивачу відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. (а.с. 11).

До вказаної заяви були додані наступні документи: копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; довідка МСЕК серія 12ААГ №070943 ОСОБА_2 із визначенням 1 групи інвалідності, з відміткою про те, що особа має значну залежність від інших осіб при виконанні важливих соціально-побутових функцій; форму індивідуальної програми реабілітації інваліда від 29.12.2022 р.; свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; акт №5 ПП «Порядок в домі» про підтвердження спільного проживання та догляду позивача за ОСОБА_2 ; акт Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради про встановлення факту здійснення догляду позивачем за особою з інвалідністю І групи, який потребує постійного догляду - ОСОБА_2 ; витяг з реєстру РАЦС ОСОБА_4 ; відомості щодо укладення шлюбу, реєстрації та проживання ОСОБА_4 за кордоном. (а.с. 12-13, 17-19, 21-24).

Також матеріали справи містять довідку від 06.01.2023 р. про те, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Крім того, згідно витягу з реєстру територіальної громади від 25.01.2023 р. за адресою АДРЕСА_1 , з 25.01.2023 р. зареєстрований та проживає ОСОБА_2 . (а.с. 15-16).

19.05.2023 р. Департаментом соціальної політики Чернівецької міської ради складено акт №471 проведення обстеження сім`ї за адресою АДРЕСА_1 , в якому зафіксовано надання ОСОБА_1 щоденно соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі своєму дідусеві ОСОБА_2 особі з інвалідністю І групи, який потребує постійного догляду. (а.с. 26-27).

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , в якій наявні відомості про звільнення позивача з роботи 03.01.2023 р. за власним бажанням. (а.с. 14)

Також матеріали справи містять лист Департаменту соціальної політики від 28.06.2023 р., в якому вказано про відсутність підстав для виплати позивачу компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки його середньомісячний сукупний дохід за період з січня 2023 р. по березень 2023 р. перевищує встановлений прожитковий мінімум. (а.с. 25).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийняття оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Правове регулювання спірних правовідносин передбачене Конституцією України, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та Указами Президента України, "Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок №1487).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

В свою чергу, Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві зазначає про те, що звернувся із заявою до відповідача, про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із здійсненням постійного догляду за дідусем, особою з інвалідністю І групи, на підставі ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", однак відповідач всупереч вимогам зазначеного вище Закону, безпідставно відмовив у наданні відстрочки від призову на військову службу.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про оборону" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Положеннями ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно абз. 12 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Таким чином, суд наголошує, що у спірних правовідносинах визначальними й достатніми є обставини здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи. При цьому, відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд за особою підлягає встановленню у випадку коли особа, зайнята постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

На підставі матеріалів справи встановлено, що на підтвердження обставин здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи позивач надав відповідачу довідку МСЕК серія 12ААГ №070943 ОСОБА_2 із визначенням 1 групи інвалідності, з відміткою про те, що особа має значну залежність від інших осіб при виконанні важливих соціально-побутових функцій.

Згідно з ч.ч. 3-6 ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Перша група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від міри втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягів потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді.

До підгрупи А першої групи інвалідності належать особи з виключно високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування.

До підгрупи Б першої групи інвалідності належать особи з високою мірою втрати здоров`я, значною залежністю від інших осіб у забезпеченні життєво важливих соціально-побутових функцій і які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

Аналіз вказаних норм Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» дає підстави вважати, що особи, яким встановлено першу групу інвалідності, в незалежності від підгрупи А чи Б, потребують постійного стороннього догляду.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється дідусем позивача - ОСОБА_1 , як особа з підгрупи Б першої групи інвалідністю потребує постійного стороннього догляду. У зв`язку із вказаним, суд вважає безпідставними посилання відповідача на необхідність доведення обставин щодо необхідності постійного догляду за ОСОБА_2 , оскільки це випливає із довідки МСЕК серія 12ААГ №070943.

Крім того, згідно з наявного в матеріалах акту №5 ПП «Порядок в домі», акту Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради про встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю І групи, довідок від 06.01.2023 р. та від 25.01.2023 р. згідно витягу з реєстру територіальної громади, встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживають зареєстровані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за своїм дідусем ОСОБА_2 , який являється особою з інвалідністю І групи. Також зазначено, що зареєстрована за вказаною адресою ОСОБА_3 не проживає та тривалий час перебуває за кордоном. Таким чином, суд вважає, що вказаними доказами доведено факт того, що позивач проживає разом зі своїм дідусем особою з інвалідністю І групи та є особою, яка здійснює за ним догляд.

Крім того, надання ОСОБА_1 щоденно соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі своєму дідусеві ОСОБА_2 - особі з інвалідністю І групи, який потребує постійного догляду, зафіксовано також актом Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради №471 від 19.05.2023 р. проведення обстеження сім`ї за адресою АДРЕСА_1 .

Попри вказане, згідно витягу протоколу №14 засідання комісії Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки по наданню відстрочки від призову під час мобілізації від 23.02.2023 р. позивачу відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. При цьому, єдиною підставою для відмови у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації вказано те, що в наданих ним документах відсутні довідки про отримання компенсаційних виплат пов`язаних із здійсненням постійного догляду за особою з інвалідністю І групи.

Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859 (далі Порядок №859).

Відповідно до положень п. 1 Порядку №859 цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є, зокрема, особами з інвалідністю I групи.

Згідно з абз. 4 п. 1 Порядку №859 розмір компенсації відповідно до статті 13 Закону України Про соціальні послуги обчислюється як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, установленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи, яка надає соціальні послуги, за один квартал, який передує місяцю, що є попереднім до місяця звернення із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи листа Департаменту соціальної політики від 28.06.2023 р. вказано про відсутність підстав для виплати позивачу компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки його середньомісячний сукупний дохід за період з січня 2023 р. по березень 2023 р. перевищував встановлений прожитковий мінімум.

Таким чином, суд звертає увагу, що невиплата позивачу вказаної компенсації пов`язана із законодавчими обмеженнями, які передбачені в абз. 4 п. 1 Порядку №859, а не через відсутність факту надання позивачем послуг із догляду за особою з інвалідністю І групи на непрофесійній основі. Отже, під час прийняття протокольного рішення №14 засідання комісії Чернівецького міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки по наданню відстрочки від призову під час мобілізації від 23.02.2023 р. відповідачем не враховано встановлених судом обставин та не надано належної оцінки поданим позивачем доказам, які підтверджують те, що позивач є особою, яка зайнята постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи.

З вказаних підстав суд вважає, що відповідачем неналежно розглянуто подану заяву позивача від 20.02.2023 р. про надання відстрочки від призову під час мобілізації, а відтак позовні вимоги обґрунтовано належним чином.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність дій під час розгляду заяви позивача від 20.02.2023 р. про надання відстрочки від призову під час мобілізації, а тому рішення Чернівецького МТЦК та СП, оформлене у виді протоколу засіданні комісії Чернівецького МТЦК та СП по наданню відстрочки від призову під час мобілізації військовозобов`язаним №14 від 23.02.2023 р., в частині відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», як особі зайнятій постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З вказаних підстав суд дійшов висновку про задоволення позову, у визначений позивачем у позові спосіб, а саме, зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2023 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», як особі зайнятій постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецького МТЦК та СП, оформлене у виді протоколу засіданні комісії Чернівецького МТЦК та СП по наданню відстрочки від призову під час мобілізації військовозобов`язаним №14 від 23.02.2023 р., в частині відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», як особі зайнятій постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи.

3. Зобов`язати Чернівецький МТЦК та СП повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2023 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», як особі зайнятій постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір в сумі 1073,60 грн згідно платіжної квитанції № від 17.07.2023 р.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Чернівецький міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Головна, 119, м. Чернівці, 58001, ).

Суддя Т.М. Брезіна