Справа № 640/11023/22
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року № 640/11023/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення позивача на рівнозначну посаду та призначення його на нижчу посаду поза апаратом Міністерства оборони України;

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 15.06.2022 року №125 в частині призначення позивача - колишнього заступника директора Департаменту - начальника відділу аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, на посаду Начальника відділу аудиту системи внутрішнього контролю - заступником начальника південного територіального управління внутрішнього аудиту, ВОС - 3910002;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити позивача на посаду, рівнозначну посаді заступника директора Департаменту - начальника відділу аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України;

- зобов`язати Міністерство оборони України перерахувати та виплатити на користь позивача різницю за час виконання військового обов`язку на нижче оплачуваній посаді, що він недоотримав внаслідок незаконного переміщення з 18.06.2022 року до дня фактичного поновлення на посаді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 справу №640/11023/22 прийнято до провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття наказу Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 15.06.2022 року №125 в частині призначення позивача колишнього заступника директора Департаменту - начальника відділу аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України на посаду Начальника відділу аудиту системи внутрішнього контролю - заступником начальника південного територіального управління внутрішнього аудиту, ВОС - 3910002.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі та у межах, передбачених чинним законодавством.

Третя особа будь-яких пояснень щодо заявлених позовних вимог до суду не надала.

Судом встановлено, що наказом Міністра оборони України №338 від 05.05.2022 (по особовому складу) відповідно до п.п. 1 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та директиви Міністерства оборони України від 30.03.2022 №Д-226/8 полковника ОСОБА_1 , заступника директора департаменту - начальника відділу аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України з 06.05.2022.

Наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України №125 від 15.06.2022 (по особовому складу) відповідно до п. 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України полковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, колишнього заступника директора Департаменту - начальника відділу аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, призначено начальником відділу аудиту системи внутрішнього контролю - заступником начальника Південного територіального управління внутрішнього аудиту, ВОС-3910002.

Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Положеннями частин першої та другої статті 17 Закону України Про оборону України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до положень статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає, зокрема: прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби.

Приписами статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Приписами статті 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України Про оборону України, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з частинами п`ятою та сьомою статті 6 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.

Водночас, суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відтак, починаючи з 24.02.2022 року та по час розгляду даної справи в Україні триває воєнний стан, період дії якого у розумінні Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України» є особливим періодом.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та врегулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно із абзацом 1 пункту 81 Положення призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

Підпунктом 2 пункту 82 Положення встановлено, що призначення військовослужбовців на рівнозначні посади здійснюється, зокрема, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 85 Положення просування по службі військовослужбовців здійснюється за рейтинговим принципом та за умови перебування військовослужбовців у резерві або на конкурсній основі на посади науково-педагогічних (наукових) працівників.

Порядок формування та використання резерву, а також порядок призначення осіб офіцерського складу на посади науково-педагогічних (наукових) працівників визначаються Міністерством оборони України.

У той же час, абзацом 2 пункту 257 Положення №1153/2008 передбачено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Приписами пункту 116 Положення передбачено, що зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання допускається, зокрема, в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Відповідно до пункту 118 Положення у разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються, на рівнозначні посади вони, зокрема, зараховуються у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що скорочення штатних посад та зміна організаційно-штатної структури є підставою для зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання.

Судом встановлено, що 30.03.2022 заступником Міністра оборони України подано доповідну записку Міністру оборони України, якою у зв`язку з необхідністю удосконалення структури Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України та приведення її у відповідність до визначених функцій та завдань запропоновано схему організації Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України. Зазначена схема організації Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України затверджена Міністром оборони України.

Міністром оборони України 30.03.2022 підписано Директиву Міністерства оборони України №Д-226/8.

На виконання директиви Міністерства оборони України від 30.03.2022 №Д-226/8 "Про проведення організаційних заходів у апараті Міністерства оборони України у 2022 році" та переліку змін до штату від 02.04.2022 №226/919 №01/080 Міністерство оборони України для забезпечення діяльності Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України відповідно до наказу Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 05.05.2022 №12 введено в дію з 06 травня 2022 року перелік змін до штату Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

Переліком змін до штату № 01/080 - Міністерство оборони України від 02.04.2022 №226/919 передбачено проведення у Міністерстві оборони України організаційного заходу, в тому числі і в Департаменті внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, шляхом виведення зі штату 3-х посад військовослужбовців та 16 цивільних посад та введення 3-х посад військовослужбовців та 16 цивільних посад.

Відповідно до переліку змін до штату від 02.04.2022 №226/919, у тому числі і відділ аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, який очолював позивач, виведено зі складу Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України в повному складі.

Тимчасово виконуючим обов`язки директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України 04.04.2022 за вих. 234/480 на адресу Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України направлено лист з переліком військовослужбовців Департаменту, посади яких скорочуються, для визначення їх подальшого використання, серед яких і посада позивача.

За повідомленням начальника кадрового центру Збройних Сил України від 26.04.2022 №321/кц/3517 станом на 25.04.2022 можливість розміщення позивача у Збройних Силах України на рівнозначних та вищих посадах за основною або спорідненою військовими спеціальностями відсутня.

Позивачем не оскаржується Директива Міністерства оборони України від 30.03.2022 №Д-226/8 в частині організаційних заходів у Департаменті внутрішнього аудиту Міністерства оборони України та наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 05.05.2022 № 338 щодо зарахування його у розпорядження, про неправомірність таких дій/рішень у позові не зазначено.

Відповідно до пункту 119 Положення під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення військових посад, на вакантні посади в першу чергу призначаються військовослужбовці, які згідно із законодавством належать до категорій громадян, що користуються переважним правом залишення на службі чи першочерговим правом призначення на вакантні посади. Призначення всіх інших військовослужбовців здійснюється після вирішення питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Пунктом 13 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємства, установи, організації.

Як зазначено вище, Переліком змін до штату № 01/080 Міністерство оборони України (центральний апарат Міністерства оборони України) від 02.04.2022 №226/919 передбачено проведення у апараті Міністерства оборони України організаційного заходу, в тому числі і в Департаменті внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, шляхом виведення зі штату 3-х посад військовослужбовців та 16 цивільних посад та введення 3 посади військовослужбовців та 16 цивільних посад.

Отже, організаційний захід в апараті Міністерства оборони України проведено без скорочення чисельності та штату № 01/080.

Виходячи з аналізу пункту 13 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, зазначена норма Закону передбачає виключне розповсюдження її на таку категорію громадян України, як «працівник», та відсутнє посилання на таку категорію громадян України, як «військовослужбовець».

При цьому, застосування пункту 13 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у Міністерстві оборони України та Збройних силах України, де кожен військовослужбовець є учасником бойових дій, є неможливим.

Крім того, вимога щодо попередження військовослужбовця про скорочення посади нормативно-правовими актами щодо проходження військової служби не передбачена.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивача про скорочення посади повідомлено 05.04.2022 о 16:24 год. шляхом направлення повідомлення на його телефон, про що складено протокол про доведення попередження про скорочення посади заступника директора Департаменту - начальника відділу аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України полковнику Чернецькому О.К.

Разом з тим, суд зазначає, що Законом України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану від 15.03.2022 № 2136-IX на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 43, 44 Конституції України (ст. 1), а повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніше як до запровадження таких умов (ст. 3).

Щодо твердження позивача про його перевагу у кваліфікації, суд зазначає, що вимогами нормативно-правових актів з питань внутрішнього аудиту не зазначено обов`язкової сертифікації внутрішніх аудиторів та не передбачено наявності сертифіката при призначенні на посади до Департаменту та територіальних управлінь внутрішнього аудиту.

Крім того, наявний у позивача сертифікат аудитора Аудиторської палати України свідчить про присвоєння кваліфікації аудитора на підставі Закону України Про аудиторську діяльність, дія якого не поширюється на внутрішніх аудиторів центральних органів влади.

Суд зазначає, що Закон України Про аудиторську діяльність втратив чинність з 01.10.2018, на підставі Закону України Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність від 21.12.2017 №2258-VIII.

Статтею 2 Закону України Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність визначено, що цей Закон не поширюється на діяльність органів державної влади, їх підрозділів та посадових осіб, уповноважених законами України на здійснення державного фінансового контролю, а також на діяльність з внутрішнього аудиту юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Отже, враховуючи зазначене, жодної переваги у порівнянні з іншими військовослужбовцями, наявний сертифікат аудитора від 31.05.2018 №360/2 позивачу не надає.

Пунктом 85 Положення № 1153/2008 визначено, що просування по службі військовослужбовців здійснюється за рейтинговим принципом.

З урахуванням існуючої штатної структури та схеми організації Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, прийнятого 06.05.2022 Міністром оборони України, рішення про призначення на посаду заступника директора департаменту - начальника відділу аудиту використання бюджетних коштів Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України (наказ по особовому складу) від 06.05.2022 № 340, іншого військовослужбовця, на час вирішення питання щодо подальшого службового використання позивача у департаменті була вакантною посада заступника директора департаменту - начальника відділу логістичного забезпечення.

Згідно затвердженого 04.05.2022 директором Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України Положення про відділ аудиту логістичного забезпечення Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України специфічними завданнями відділу є виконання завдань та функцій, покладених на департамент, щодо організації та здійснення логістичного забезпечення у діяльності підконтрольних суб`єктів.

Відповідно до Порядку логістичного забезпечення сил оборони під час виконання завдань з оборони держави, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1208, логістичне забезпечення - це комплекс заходів із: планування логістичного забезпечення; визначення потреб в озброєнні, бойовій (військовій та спеціальній) техніці, спеціальних і транспортних засобах, матеріально-технічних засобах та послугах; проектування, розроблення (модернізація та модифікація) озброєння, військової та спеціальної техніки та матеріально-технічних засобів, їх закупівлі, постачання, зберігання, ремонту, технічного обслуговування, контролю експлуатації (використання); реалізації, списання та утилізації надлишкового озброєння, військової та спеціальної техніки і матеріально-технічних засобів; планування та здійснення військових перевезень усіма видами транспорту; закупівлі робіт і послуг лазне-прального та торговельно-побутового обслуговування; організації харчування; розквартирування військ (сил, органів); закупівлі або будівництва, технічного обслуговування, експлуатації об`єктів військової інфраструктури тощо.

Відтак, добір кандидатів на вказану посаду передбачав урахування їх освіти, фахової підготовки, досвіду служби, професійної компетентності у відповідній сфері тощо, вимогам щодо яких відповідає особа, призначена наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 30.06.2022 № 553.

Наведені обставини свідчать про неможливість призначення позивача, якого увільнено від займаної посади, на рівнозначну посаду та, як наслідок, правомірності застосування відповідачем положень пункту 118 Положення щодо зарахування його у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 15.06.2022 року №125 в частині призначення полковника ОСОБА_1 , колишнього заступника директора Департаменту - начальника відділу аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, на посаду начальника відділу аудиту системи внутрішнього контролю - заступником начальника південного територіального управління внутрішнього аудиту, ВОС - 3910002 прийнятий у відповідності до вимог, визначених частиною другою статті 2 КАС України.

Отже, позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивача на посаду, рівнозначну посаді заступника директора Департаменту - начальника відділу аудиту управління державним майном Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, та перерахувати та виплатити на користь позивача різницю за час виконання військового обов`язку на нижче оплачуваній посаді, що він недоотримав внаслідок незаконного переміщення з 18.06.2022 року до дня фактичного поновлення на посаді, задоволеними бути не можуть, оскільки є похідними вимогами від первинної, у задоволенні якої судом відмовлено.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову та у зв`язку із тим. що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.