Справа № 158/164/24
Суддя: Поліщук С. В.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/164/24
Провадження № 2-а/0158/6/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Поліщук С.В.,
при секретарі Квач Н.А.,
за участю представника позивача Гудкової М.С.,
представника відповідача Воробея П.О.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -
в с т а н о в и в:
18 січня 2024р. позивач Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, в особі його представника Войцешука І.Є. звернулось до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 липня 2023р. співробітниками Управління Державної міграційної служби України у Волинській області було виявлено громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» проживав на території України без відповідних дозвільних документів, які б надавали останньому таке право на визначений строк та не виконав рішення про примусове повернення з України.
Особу відповідача громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено та ідентифіковано паспортом для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданим 19.01.2015р., строком дії до 18.01.2025 року.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.07.2023 року, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023 року залишено без змін, затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання рішення Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 25.07.2023 року про його примусове видворення на строк достатній для виконання рішення суду але не більше як на 3 (три) місяці, починаючи з часу фактичного затримання 10 год. 30 хв. 25.07.2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

В подальшому, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.10.2023р. продовжено строк затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на 3 (три) місяці, тобто до 25 січня 2024 року.

Вказує, що на момент звернення до суду з даним адміністративним позовом, УДМС України у Волинській області вживались заходи щодо забезпечення виконання рішення про примусове видворення відповідача за межі України, однак громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_2 відмовляється співпрацювати з органами міграційної служби, категорично відмовляється повертатися в країну походження, на звернення до ОСОБА_3 в Україні щодо сприяння у здійсненні заходів пов`язаних із забезпеченням примусового видворення відповідача відповіді до УДМС у Волинській області не надійшло.

Відповідач не виконав рішення Володимир-Волинського УДМС у Волинській області від 15.06.2023р. про примусове повернення до країни походження, у зв`язку з чим УДМС у Волинській області прийнято рішення від 25.07.2023р. про примусове видворення з України відповідача по справі.

Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України щодо продовження термінів чи з інших підстав перебування на території України, відповідач не звертався.

Також зазначає, що виконати рішення суду та видворити відповідача по справі до країни громадянської належності з території України на даний час не надається за можливе у зв`язку із відсутністю співпраці відповідача з міграційними органами, а також у зв`язку із введенням на території України воєнного стану пов`язаного із збройною агресією російської федерації, а також у зв`язку із відсутністю будь-якого авіасполучення та морського сполучення з території України.

Оскільки строк затримання відповідача по справі громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.10.2023р. закінчується, просить продовжити строк затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , з метою вжиття заходів щодо його примусового видворення за межі території України на шість місяців.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача Гудкова М.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовільнити, продовжити строк затримання відповідача в ПТПІ у Волинській області до 6-ти місяців, оскільки на даний час немає можливості забезпечити виконання рішення міграційного органу про примусове видворення відповідача до країни походження або третьої країни. Також доповнила, що відповідач по справі є ідентифікованою особою, проте має місце відсутність співпраці з міграційними органами та небажання залишати територію України, відсутність належного фінансування з боку держави.

Відповідач по справі громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_2 та його представник адвокат Воробей П.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснив суду, що йому відомо про наявність рішення міграційного органу про його примусове видворення, і він не заперечує щодо його виконання. У 2023 році ним було придбано квиток за власні кошти на літак до країни походження, однак у зв`язку із оскарженням ним до суду рішення міграційного органу про його примусове повернення, а також видворення, минув строк дії вказаного квитка. Дану обставину в судовому засіданні не заперечила представник позивача. На даний час він згідний придбати квитки за власні кошти для повернення до країни походження або третьої країни. Просили в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 липня 2023р. співробітниками Управління Державної міграційної служби України у Волинській області було виявлено громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав на території України без відповідних дозвільних документів, які б надавали останньому таке право на визначений строк та не виконав рішення міграційного органу про його примусове повернення до країни походження або третьої країни.

З копії паспорта для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданого 19.01.2015р., строком дії до 18.01.2025 року вбачається, що відповідач по справі громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ідентифікованим (а.с. 22).

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.07.2023 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023 року, затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання рішення Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 25.07.2023 року про його примусове видворення на строк достатній для виконання рішення суду але не більше як на 3 (три) місяці, починаючи з часу фактичного затримання 10 год. 30 хв. 25.07.2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (а.с. 7-9, 10-12).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.08.2023 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 року відмовлено у задоволені позову громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення Володимир-Волинського відділу УДМС України у Волинській області про примусове повернення від 15.06.2023 року та рішення УДМС у Волинській області про примусове видворення від 25.07.2023 року, які прийняті щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 (а.с.13-15, 16-18).

З копії листа сектору з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції УДМС у Волинській області №0701.4/288-24 від 09.01.2024р. вбачається, що станом на 09.01.2024р. громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Управління Державної міграційної служби у Волинській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався (а.с. 23).

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 19 жовтня 2023р. (судова справа №158/3289/23, провадження №2-а/0158/102/23) продовжено строк затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на 3 (три) місяці, тобто до 25 січня 2024 року. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 19-21).

Згідно відповіді Волинського ПТПІ №0777.5/590-23 від 03.11.2023р. на лист УДМС у Волинській області №0701.11/12450-23 від 30 жовтня 2023р. відповідач по справі ОСОБА_2 не бажає покидати територію України, оскільки перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою України та має малолітнього сина (а.с. 27-28).

29 листопада 2023р. та 05.01.2024р. управлінням ДМС у Волинській області до Надзвичайного та повноважного посла Посольства Республіки Таджикістану в Україні було надіслано листи №0701.11-6150/0701.1.2-23 та №0701.11/85/0701.1.2-23 щодо сприяння у здійсненні заходів пов`язаних із забезпеченням примусового видворення громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України, відповіді на які управління ДМС у Волинській області на час звернення до суду з даним позовом не отримали (а.с. 29, 31).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 30 Закону України від 22.09.2011 №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судом рішення про затримання відповідача) за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частина тринадцята статті 289 КАС України встановлює, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (частина дванадцята статті 289 КАС України).

Вирішуючи питання про те, чи є обставини, пов`язані з обмеженням/зупиненням авіасполучення з певною державою такими, що унеможливлюють примусове видворення іноземця, який незаконно перебуває в Україні, та є підставою для продовження строку його затримання, суд враховує правові позиції викладені у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі №743/1046/20 у якій дійшов висновку, що перелік умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи та які є підставою для продовження строку її затримання в ПТПІ, наведений у частині тринадцятій статті 289 КАС України і цей перелік є вичерпним.

Суд не вбачає підстав для відступу від цього висновку і вважає його застосовним до обставин цієї справи, що так само стосуються питання продовження строку затримання іноземця, який незаконно перебуває в Україні, за умов, розцінених позивачем такими, що унеможливлюють забезпечення його примусового видворення.

Як вбачається із матеріалів справи, неможливість забезпечити примусове видворення громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 у строк визначений рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.10.2023р. позивач по справі пов`язує з відсутністю співпраці зі сторони відповідача та у зв`язку із введенням 24 лютого 2022р. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану та як наслідок відсутність будь-якого авіа та морського сполучення з території України, а також відсутність належного фінансування з боку держави.

Вищезазначені позивачем обставини не є підставою для продовження строку затримання відповідача, особу якого ідентифіковано.

До вищевказаного висновку також дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 26.09.2023 року (справа №158/1645/23, провадження № К/990/25792/23).

При цьому, у матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази того, що відповідач не йде на співпрацю та відмовляється заповнювати будь які документи, що також підтверджується його показами в судовому засіданні, де він не заперечує щодо його видворення з території України та можливість придбання ним квитків на авіасполучення за власні кошти.

Окрім того, відсутність можливості виконати рішення про примусове видворення відповідача за межі України з незалежних від сторін причин протягом тривалого часу не може бути підставою для продовження строку його затримання.

Продовження строку затримання відповідача без належних та вичерпних на те підстав не відповідає статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави - відповідним міграційним органом.

Так, пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25.06.1996) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06.03.2001) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на вказані обставини, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

З матеріалів справи досліджених судом не вбачається вжиття позивачем конкретних заходів для забезпечення виконання рішення про примусове видворення відповідача з території України.

Суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність співпраці з боку відповідача при виконанні рішення міграційного органу про його примусове видворення, оскільки ч. 3 п. 1 ст. 289 КАС України передбачено відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації. В даному конкретному випадку особа відповідача є ідентифікованою, а отже зазначені позивачем у позовній заяві обставини не є підставою для продовження строку затримання відповідача.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість забезпечення примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, можливе лише за їх наявності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про продовження строку затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 з метою забезпечення примусового видворення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 72-77, 268-272, 289 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, юридична адреса: м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 4 Волинської області, ;

Представник позивача Гудкова Мар`яна Сергіївна, діє на підставі довіреності № 0701.6/73-24 від 02.01.2024р.;

Відповідач громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача - адвокат Воробей Петро Олексійович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №822 від 20.11.2015 року.

Повний текст судового рішення складено 19 січня 2024 року.

Суддя Ківерцівського районного суду Поліщук С.В.