Справа № 160/27102/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботи , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006 , та з 29.12.2011 по 25.12.2022 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», донарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за невраховані періоди роботи з 20.10.1999 р. по 24.12.2001 р., з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р., та з 29.12.2011 р. по 25.12.2022 р. за Списком №1, починаючи з 31.07.2023 р. з дня подачі заяви про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно при призначенні пенсії не зарахував до пільгового стажу за Списком №1 всіх періодів його роботи, посилаючись на відсутність атестації.
Від Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надійшов.
Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою його представника про отримання 21.11.2023 копії позовної заяви і ухвали суду від 23.10.2023.
За правилами ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В період з 04.12.2023 по 05.01.2024 суддя перебувала у відпустці, що підтверджується довідкою начальника відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
До пільгового стажу ОСОБА_1 не було включено певні періоди його роботи за Списком №1.
04.09.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із зверненням, в якому просив письмово повідомити про правові підстави не включення до його трудового стажу певного періоду його трудової діяльності за Списком №1.
Атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» проведена згідно наказів: №813 від 20.10.1994, №1269 від 25.12.2001, №992 від 29.12.2006, №658 від 26.12.2012, №24 від 26.12.2017, №22 від 26.12.2022.
Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006, з 29.12.2011 по 25.12.2012 у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця.
Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні всіх періодів роботи протиправною, такою, що порушує його законне право на отримання належного розміру пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся з позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Положеннями ст. 7 Закону України №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Відповідно до ст. 44 Закону України №1058-VІ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
За приписами ч.1 ст. 114 Закону України №1058-VІ право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28цього Закону.
За ч. 1ст. 24 Закону України № 1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закон України № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах (Порядок №383).
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).
До трудової книжки вносяться, зокрема:
відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;
відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2.Інструкції №58).
За вимогами пунктів 2.3., 2.4.Інструкції №58записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати у пільговий стаж за Списком №1 спірні періоди роботи позивача, суд зазначає наступне.
За записами копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 12.07.1991 встановлено, що ОСОБА_1 працював:
11.12.1998 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в фасоноливарному цеху заливальником металу 4 розряду, ділянка заливки з прийому рідкого чавуну відповідно до розпорядження №168 від 07.12.1998 (запис №15);
18.12.2000 переведений там же газівником 4 розряду, ділянка сушильних та відпалювальних печей відповідно до розпорядження по цеху №503 від 18.12.2000 (запис №16);
02.08.2006 в конвертерному цеху помічником машиніста крана металургійного виробництва, гаряча ділянка, 4 розряду відповідно до розпорядження №2231 від 02.08.2006 (запис №18);
Робоче місце атестовано відповідно до постанови №992 від 29.12.2006 (запис №19);
09.08.2011 переведений там же, гаряча ділянка робіт машиністом крана металургійного виробництва, 5 розряду відповідно до розпорядження по цеху №3279 від 09.08.2011 (запис №21);
робоче місце атестовано за Списком №1 р.ІІІ, під. 2 поз 3.2а відповідно до постанови №658 від 26.12.2012 (запис №22);
23.10.2014 переведений там же, гаряча ділянка роботи машиністом крана металургійного виробництва 6 розряду відповідно до розпорядження №1652 від 23.10.2014 (запис №23);
робоче місце атестовано за Списком №1 р. ІІІ «Чорна металургія», підрозділ 2 «Виробництво сталі і феросплавів…» відповідно до постанови №24 від 26.12.2017 (запис №25);
05.08.2021 звільнений у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПрАТ «Дніпровський коксохімічний завод» відповідно до наказу №865 від 05.08.2021 (запис №26);
06.08.2021 прийнятий до ПрАТ «Дніпровський коксохімічний завод», конверторний цех, гаряча ділянка роботи машиністом крана металургійного виробництва, 6 розряду відповідно до наказу №21 від 05.08.2021 (запис №27);
робоче місце атестовано за Списком №1, розділ ІІІ «Чорна металургія», підрозділ 2 «Виробництво сталі і феросплавів..» відповідно до постанови №3МВ від 03.08.2021 (запис №28);
робоче місце атестовано за Списком №1, розділ ІІІ, підрозділ 2 відповідно до постанови №22 від 26.12.2022 (запис №30).
Вказані періоди роботи позивача підтверджені також довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ліквідатора ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» і довідкою ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ».
Відповідно до довідки №023-800 від 23.05.2023 позивач працював повний робочий день з 16.01.2003 по 27.02.2006 у виробництві оброблення металу газівником у газовому господарстві, що передбачено Списком №1 розділ ХІ, підрозділ 1а код КП:11.1а постанови КМУ №36 від 16.01.2003 (3 роки 1 місяць 12 днів).
Відповідно до довідки №023-799 від 23.05.2023 позивач працював повний робочий день з 28.02.2006 по 01.08.2006 у виробництві сталі оператором машин безперервного лиття заготовок, зайнятий на гарячих роботах, що передбачено Списком №1 розділ ІІІ, підрозділ 2а код КП: 3.2а постанови КМУ №36 від 16.01.2003 (0 років 5 місяців 4 дні).
Відповідно до довідки №023-798 від 23.05.2023 позивач працював повний робочий день з 02.08.2006 по 08.08.2011 і з 09.08.2011 по 02.08.2016 у виробництві сталі помічником машиніста крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах , що передбачено Списком №1 розділ ІІІ, підрозділ 2а код КП: 2.1а постанови КМУ №36 від 16.01.2003 (9 років 11 місяців 10 днів).
Відповідно до довідки №023-797 від 23.05.2023 позивач працював повний робочий день з 03.08.2016 по 05.08.2021 у виробництві сталі машиністом крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах , що передбачено Списком №1 розділ ІІІ, підрозділ 2 постанови КМУ №461 від 24.06.2016 (4 роки 09 місяців 05 днів).
Відповідно до довідки ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» №143-389 від 18.05.2023 позивач працював повний робочий день з 06.08.2021 по 30.04.2023 у виробництві сталі машиністом крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах , що передбачено Списком №1 розділ ІІІ, підрозділ 2 постанови КМУ №461 від 24.06.2016 (1рік 07 місяців 02 дні).
Отже, вищенаведеним документами у повній мірі підтверджено роботу позивача у спірні періоди на пільгових умовах.
Суд також враховує, що постановою Кабінету Міністрів України(Порядок №442) від 01.08.1992 №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці і розроблені на виконання постанови №442 Методичні рекомендації для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно п.4 Порядку №442 та підп.1.5 п. 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому, навіть не проведення або своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено , сплачений судовий збір за подачу позову до суду підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст.139,243-246,255,262,295 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона