Справа № 420/30251/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ПрАТ Одесавинпром до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

встановив:

ПрАТ Одесавинпром звернулось до суду із позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/0000014/1 від 31.08.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500220/2023/000050.

Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що до Одеської митниці було подано митну декларацію (МД) №23UA09U7 від 31.08.2023 року у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару - пляшок скляних за зовнішньоекономічним контрактом №40014849 від 15.06.2023 укладеним між ПрАТ Одесавинпром (покупець) та компанією VETROPACK CHISINAU S.A (продавець). Відповідачем було відправлено повідомлення Декларантові, в якому вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, що були подані. Позивач направив на цю вимогу додатково документи. Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, які є протиправними, оскільки надали всі необхідні документи для митного оформлення за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту). Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією №23UA09U7 від 31.08.2023 року було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та встановлено, що в них містяться розбіжності, вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у Рішенні про коригування митної вартості товарів. На вимогу митного органу позивачем не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ розбіжності не спростовано, а тому були застосовані другорядні методи визначення митної вартості. ПрАТ "ОДЕСАВИНПРОМ" надіслано лист, яким декларант повідомив що всі документи які стосуються вантажу вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Між ПрАТ Одесавинпром (покупець) та компанією VETROPACK CHISINAU S.A (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №40014849 від 15.06.2023 (далі - Контракт) предметом якого є купівля-продаж пляшок скляних.

Згідно п. 2.1. Контракту ціна Товару за Договором буде вказана у Додатках, а загальна вартість Договору надалі іменуватиметься як Договірна ціна.

Положеннями п. 2.3 контракту встановлено, що Постачальник має право виставляти Покупцеві рахунок-фактуру в електронному вигляді.

На виконання умов вказаного Контракту компанія «VETROPACK CHISINAU» S.A виставила ПрАТ «Одесавинпром» інвойс № від 30.08.2023 на товар ««пляшки скляні "Champagne 680g SK 17,5 750 ml»», кількість - 23 400 пляшок, загальною вартістю 10 094, 76 евро.

На зазначену партію товару 31.08.2023 було оформлено експортну декларацію.

Для здійснення митного оформлення до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 23UA09U7 від 31.08.2023, відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар ПрАТ ОДЕСАВИНПРОМ, а саме пляшки скляні з кольорового скла "Champagne 680g SK 17,5 750 ml", для розливу харчових напоїв, номінальна місткість 0,75 л., упаковані на дерев`яних палетах, обтягнуті поліетиленовою плівкою, між рядами пляшок картонні прокладки, що являються транспортною тарою та призначені для зручності транспортування.

Декларантом заявлена митна вартість імпортованого товару за ціною договору у відповідності з положеннями статті 58 МК України, додавши до ціни товару складову митної вартості товару - витрати на транспортування товару 13 619,05 грн. враховуючи умови поставки FCA згідно Інкотермс.

В графі 22 МД вказано ціну товару згідно виставленого рахунку - інвойсу № від 30.08.2023, на суму 10 094,76 євро, а в графі 12 МД зазначена загальна сума митної вартості товарів у валюті України, визначена декларантом з урахуванням витрат на транспортування товару - 415 292,58 грн. (10 094,76 евро х 39,7903 курс грн/євро + 13 619,05 грн транспортних витрат на перевезення вантажу).

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додані документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, та інші товаросупровідні документи, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №40014849 від 15.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) від 30.08.2023 № ; договір перевезення вантажу №290823 від 29.08.2023; довідку про транспортні витрати від 30.08.2023 № 30/08-1; сертифікат про походження товару від 30.08.2023 №А303406; копія митної декларації країни відправлення від 30.08.2023 №МD2070/2023/92181 та інші документи, зазначені в графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 23UA09U7 від 31.08.2023 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості № UA500220/2023/000014/1 від 31.08.2023, а саме:

1. Аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не пронумеровані, спостерігається наявність різних підписів на товаросупровідних документах. окремі ділянки контракту №40014849 від 15.06.2023 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань;

2. Перший, другий, третій, четвертий та п`ятий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) №40014849 від 15.06.2023 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

3. Відсутні підписи та печатки покупця та продавця на всіх аркушах зовнішньоекономічного договору (контракту) № 40014849 від 15.06.2023 перекладеного на українську мову.

4. Відповідно до п.2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849: Постачальник має право збільшувати ціну покупки, або відмовитись від Договору. Якщо конкретна ціна покупки не була узгоджена, застосовується прайс-лист. Будь-які доповнення до контракту від 15.06.20236 № 40014849 відсутні. Прайс-лист також відсутній;

5. У наданій до митного оформлення митній декларації фактурна вартість товару нижче, ніж за попередніми поставками по цьому ж договору від 15.06.2023 № 40014849. Пунктом 2.2 договору не передбачено зниження ціни договору, а тільки підвищення.

6. П. 2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849 визначено ціна Постачальника є ціна нетто і не включають встановлений законом податок на додану вартість, митні збори та інше. Вартість в наданому інвойсі вказано за штуку. Також п. 3 контракту від 15.06.20236 № 40014849 «Упаковка, доставка» передбачені відповідні умови, але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Доля упаковки становить 5,3% та перевищує характерну для даного коду товару та виду упаковки;

7. Відповідно до п 4.4 контракту від 15.06.20236 № 40014849 передбачено що Дата та періоди доставки повинні бути узгоджені в письмовій формі. Жодного підтверджуючого документу не надано митному органу.

8. Відповідно до правил Інкотермс умови поставки товару FCA передбачають наявність страхування вантажу, проте декларантом не надано жодного документа, який підтверджує факт страхування.

За результатом аналізу МД №23UА09ІІ7 декларанту було надіслано повідомлення про те, що у зв`язку з тим, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, декларанту було поставлено вимогу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) каталоги, прейскурант (прайс-лист) виробника товару;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) документи, що підтверджують страхування вантажу.

Позивачем до митного органу було надано: рахунок проформу від 12.07.2023 № 90075597, лист від ПрАТ «ОДЕСВИНПРОМ» від 19.07.2023 № 19/07/1, калькуляцію виробника товару від 17.07.2023, також надано лист отримувача товару від 31.08.2023 №100, яким повідомлено, що надати інші документи немає можливості.

Одеською митницею за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД №23UA50022000X309U7 не було визнано заявлену декларантом митну вартість товару та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів UA500220/2023/000014/1 від 31.08.2023, яким збільшено митну вартість товару «пляшки скляні з кольорового скла "Champagne 680g SK 17,5 750 ml" з 0,43 Евро/шт. до рівня 0,5550 дол.США/шт. Неподання повного пакету документів для підтвердження заявленої митної вартості.(МКУ №4495-VI від 13.03.12р.: ст.53, ст.55,п.12 ст.264).

У зв`язку з коригуванням митної вартості Одеською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500220/2023/000050.

Зазначені рішення є предметом оскарження у цій справі.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п.6 ст. 54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі йде їх перелік).

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено у цій справі, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, оцінивши надані докази та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Одеська митниця у рішенні про корегування митної вартості, а саме у пунктах 1-3 зазначає про те що аркуші зовнішньоекономічного договору № 40014849 від 15.06.2023 не пронумеровані, спостерігається наявність різних підписів на товаросупровідних документах, окремі ділянки контракту містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, наявні дрібні чорні плями, деякі аркуші не містять печаток, відсутні підписи та печатки продавця на всіх аркушах зовнішньоекономічного договору (контракту). Вважають, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань.

Суд погоджується з тим, що митний орган при отриманні документів на підтвердження митної вартості товарів повинен мати можливість їх вивчення, аналізу з метою перевірки заявленої митної вартості та прийняття відповідного рішення, але такі повноваження не є безмежними в плані оцінки якості документів. А тому, вимоги про наявність підписів на кожному листі контракту, наявність чорних плям, полос та інші вищезазначені зауваження не є такими, що дають право митному органу з цих підстав, без посилання на будь-які норми МКУ, щодо форми та змісту контракту давати їм оцінку та визнавати такими, що неналежно оформлені без врахування всих інших обставин.

Суд зазначає, що жодним нормативним актом не передбачена наявність печатки та підпису сторін на кожному аркуші контракту.

Сторонами надані суду ідентичні копії документів що були додані до митної декларації в тому числі контракт, який є таким, що не викликає жодних труднощів у його читанні та розумінні змісту, а тому суд відхиляє всі вищезазначені вимоги відповідача як такі, що не ґрунтується на приписах законодавства та які жодним чином не впливають на визначення митної вартості товару навіть за наявності полос та плям. Такі дії є проявом надмірного формалізму.

При цьому, суд зазначає, що митний орган, разом з відзивом надав суду копії власних документів в тому числі і рішення, що є предметом оскарження, які мають полоси та чорні плями, але це не є перешкодою до читання та вивчення їх змісту.

Крім того, обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначає проте, що позивач вже здійснював раніше розмитнення товарів за вказаним контрактом безпосередньо в Одеській митниці, а тому, на думку суду сумніви митного органу щодо дійсності правочину при розмитненні аналогічного товару за митною декларацією у цій справі суперечать попередній поведінці відповідача.

Щодо фіктивності укладеного контракту, без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань, суд зазначає, що саме постачання товару продавцем та надання його позивачем/декларантом для митного оформлення Одеській митниці і є підтвердженням відсутності зазначених сумнівів та припущень митного органу щодо фіктивності, а також хибності їх висновків.

Щодо доводів відповідача, що у наданих митних деклараціях митна вартість товару нижче, ніж за попередніми поставками по цьому ж договору, а також про те, що пунктом 2.2 договору не передбачено зниження ціни договору, а тільки підвищення позивач зазначає, що зазначене не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому вказане не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Позивачем на вимогу митного органу надавались документи на підтвердження митної вартості, лист № 73 від 20.07.2023, серед яких, зокрема, комерційна пропозиція від 07.07.2023, якою Продавець повідомив покупців про можливість продажу Товару за меншою ціною.

До того ж, листом № 19/07 від 19.07.2023 Продавцем повідомлено митні органи України по можливу зміну ціни товару в сторону зменшення, задля подальшого уникнення ситуацій та спірних правовідносин.

Суд зазначає, що митний орган не уповноважений давати оцінку цивільно-правовій угоді з точки зору її фіктивності чи не відповідності за формою, а також оцінювати умови контракту стосовно можливості збільшення чи зменшення ціни.

Якщо митний орган вважає, що заявлена декларантом митна вартість є меншою від аналогічних товарів, то тільки у відповідності до вимог МКУ та у спосіб ним зазначений митниця має обґрунтовано застосувати інший метод визначення митної вартості ніж зазначив декларант. А тому послатись лише на різницю ціни попередньої поставки та поточної не є належним обґрунтуванням прийнятого рішення.

Суд зазначає, що не зазначення у Контракті можливого зменшення ціни на товар не позбавляє сторони зменшити її без внесення будь яких змін у цей договір, оскільки в умовах ринкових відносин такі дії є прийнятними і можуть бути викликані різними економічними та фінансовими обставинами як в цілому так і безпосередньо у продавця. Торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок, конкуренція тощо).

Перегляд сторонами Контракту щодо ціни товару не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність прайс-листа, оскільки сам по собі прайс-лист не є документом який впливає на визначення митної вартості про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах, вказуючи, що чинне законодавство не встановлює будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись контрагентами у довільній формі та на власний розсуд.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів (Постанова від 20.04.2018 у справі №826/10456/16 Постанова від 13.09.2019 у справі № 820/859/17 від 23.03.2020, Постанова у справі №826/15796/16).

Міжнародним законодавством та МК України не встановлено типової форми прайс-листа. Згідно загальноприйнятої практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

У рішенні про коригування митної вартості Одеською митницею зазначено, що п. 2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849 визначено ціна Постачальника є ціна нетто і не включають встановлений законом податок на додану вартість, митні збори та інше. Вартість в наданому інвойсі вказано за штуку. Також п. 3 контракту від 15.06.20236 № 40014849 «Упаковка, доставка» передбачені відповідні умови, але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Доля упаковки становить 5,3% та перевищує характерну для даного коду товару та виду упаковки.

Таким чином, встановлення долі упаковки 5,3% в частині митної вартості товару, що на думку митного органу перевищує характерну для даного коду товару, позивач не спростовує, але відповідач не зазначає як це впливає на визначення митної вартості за умови включення вартості упаковки в ціну товару.

Як встановлено судом, відповідно до умов контракту базисом поставки є FCA, що означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті. Обов`язок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар - після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті. Згідно умов FСА покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару від пойменованого місця постачання. Продавець зобов`язаний за свій рахунок забезпечити пакування товару, за виключенням випадку, коли в даній галузі торгівлі зазвичай прийнято відвантажувати вказаний в договорі товар без пакування (пункт А9 умов поставки FСА згідно Інкотермс).

Отже, вартість пакування включена в ціну товару та додатково до митної вартості не додається у відповідності з положеннями ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідно до інвойсу № від 30.08.2023, а також додатку до Контракту від 28.08.2023 пакування включено до ціни товару.

Крім того, за умовами FCA, страхування не є обов`язковим, а тому воно ані позивачем. ані продавцем страхування товару не здійснювалось.

Витребування митним органом інших документів, а саме письмових доказів узгодження дат та періодів поставки, на думку суду, жодним чином не впливає на визначення митної вартості і ці документи не входять в обов`язковий перелік при розмитненні товару.

В силу вимог ч. 5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що МК України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Суд вважає, що митним органом зазначені підстави та вимоги є необґрунтованими, оскільки інших яких-небудь обґрунтувань, окрім посилання на те, що наданих документів недостатньо для усунення сумнівів у задекларованій митній вартості товару не наведено.

Аналізуючи всі вищенаведені підстави для прийняття картки відмови та рішення про корегування митної вартості, суд зазначає, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано яким чином це впливає на визначення митної вартості, навіть за умови встановлення певних розбіжностей, оскільки самі розбіжності чи неточності в документах поданих до митної декларації повинні бути у причинному зв`язку з можливістю визначити митну вартість. А тому самих посилань на неточності та розбіжності недостатньо для прийняття оскаржуваних рішень.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає про те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу, з чим суд погоджується, оскільки це вимога закону. Але, на думку суду, такий обов`язок виникає тільки за умови неможливості визначення ціни товару на підставі поданих позивачем до митного органу документів.

Оскільки суд приходить до висновку, що позивач разом з митною декларацією було подано достатньо документів які в повній мірі відображають ціну товару, то такий обов`язок позивач виконав ще до звернення до суду.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ПрАТ Одесавинпром задовольнити повністю.

Визнати противоправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/0000014/1 від 31.08.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500220/2023/000050 від 31.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь ПрАТ Одесавинпром (, 68454, Одеська облсать, Білгород-Дністровський район, с. Розівка, вул. Привокзальна, 1-А) судовий збір у сумі 5 368,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.