Справа № 120/11083/22
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 травня 2023 р. Справа № 120/11083/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободян Ю.Ю.

представника позивача: Волошенюк О.В.

представника відповідача: Кухрівського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс"

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" (далі - позивач, ТОВ-підприємство "Авіс") до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Вінницькій області), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ - підприємства "Авіс" з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 у податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2022 р. (надалі іменується - Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з 01.12.2020 року по 30.01.2021 року, посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області складено Акт №3064/02-32-07-03/13304871 від 30.06.2022 (далі - Акт перевірки), яким зафіксовано порушення вимог податкового законодавства. На підставі висновків зазначеного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 02.08.2022 року № .

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято необґрунтовано, без наявності для того правових підстав, є протиправним, таким, що порушує його права, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою від 04.01.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

24.01.2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення прийнято законно та обґрунтовано, на підставі висновків акту перевірки №3064/02-32-07-03/13304871 від 30.06.2022.

Відповідач вказує, що сукупність фактів та обставин, досліджених по ланцюгу постачання робіт за вересень-грудень 2021 вказує на те, що ТОВ "Сампл Агро" проводить операції, спрямовані на отримання податкової вигоди кінцевими отримувачами. Встановлені факти підтверджують, що дане підприємство фактично не постачало соняшник на адресу ТОВ - підприємство "ABIC" у вересні-листопаді 2021 року. Враховуючи вищевикладене, задекларовані ТОВ - підприємство "ABIC" операції з їх придбання не можуть вважатися операціями, що дають право на податковий кредит згідно з умовами ст. 198.1 Податкового кодексу України.

Відсутність у ТОВ "Сампл Агро" умов та ознак, необхідних для здійснення задекларованих господарських операцій, підтверджує, що дане підприємство фактично не постачало ТОВ - підприємство "ABIC" ТМЦ вищезазначеної номенклатури у вересні - листопаді 2021 року, а відтак податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН на адресу ТОВ - підприємство "ABIC" та відображені в податковому обліку ТОВ "Сампл Агро" (деклараціях з податку на додану вартість) у вересні-листопаді 2021, не можуть вважатися такими, що підтверджують реальність проведення операцій з придбання соняшника. Основним критерієм правомірності віднесення до складу податкового кредиту ПДВ з операцій придбання товарів є наявність факту реального їх здійснення. Перевіркою встановлено, що соняшник від ТОВ "Сампл Агро" не поставлявся.

У зв`язку з тим, що перевіркою встановлено неможливість поставки ТОВ "Сампл Агро" соняшника на адресу ТОВ - підприємство "ABIC" та формування активу за рахунок використання документів контрагента, що фактично не міг і не здійснював постачання, тому придбання даних робіт перевіркою не враховано у складі податкового кредиту з ПДВ.

21.04.2023 представником позивача на адресу суду подано клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. Свої доводи обґрунтував неспівмірністю заявленої суми витрат на правову допомогу із складністю справи.

Представником позивача надано заперечення на клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Додатково зазначає, що до клопотання про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката надані документи, які підтверджують як сам факт понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу адвоката, так і їх фіксований розмір, що відповідає вимогам, як Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", так і КАС України. Також вказує, що визначена у договорі про надання адвокатських послуг форма гонорару у твердій (фіксованій) сумі є незмінною в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, а витрати на правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Крім того, зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, у заяві відповідач лише висловив свою думку про те, що сума на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. не є співмірною із складністю справи, оскільки додані документи до позову складають собою акт перевірки контролюючого органу,податкове повідомлення - рішення, прийняте за результатами акту та первинні документи, у зв`язку із чим, на думку відповідача, вартість такої послуги є необґрунтованою та завищеною. Однак, доведення того, що сума на професійну правничу допомогу є неспівмірною, необґрунтованою та завищеною, у заяві відсутнє.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на доводи, наведені в позовній заяві. Також просила стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 5000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на обґрунтування, наведені у відзиві. Також просив відмовити у стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, у зв`язку із неспівмірністю зі складністю справи, обсягом документів та часом, витраченим адвокатом на оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ТОВ-підприємство "Авіс" зареєстровано виконавчим комітетом Вінницької міської ради 20.11.1991р. Взято на облік в контролюючих органах 26.11.1991р. за №335 ВД та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області.

ТОВ-підприємство "Авіс" відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 1764382 від 22.07.1997р., перереєстроване за № 1846641 від 06.03.2003, Вінницькою ДПІ (м. Вінниця) зареєстровано платником ПДВ.

На підставі направлень від 22.02.2022р. №802, від 22.02.2022р. №803, виданих ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідно до п.п. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року за №2755-VI (зі змінами та доповненнями), на підставі наказів ГУ ДПС у Вінницькій області від 17.02.2022р. №596к, від 03.06.2022 №669к та від 18.06.2022 № 1807к, проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю-підприємства "Авіс" з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 у податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2022 р. (надалі іменується - Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з 01.12.2020 року по 30.01.2021 року.

За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області складено Акт №3064/02-32-07-03/13304871 від 30.06.2022, відповідно до висновків якого встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 статті 198, п.200.4 б), п.200.7, п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями та п.5 p.V "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. № 21, в результаті чого ТОВ-підприємство"Авіс":

- завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за грудень 2021р. на суму 4696362 грн.;

- занижено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації) за грудень 2021 року на суму 4696362 грн.

Перевіркою відображеного показника у рядку 16.1Б Декларацій "Від`ємне значення", що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду "значення рядка 21 попереднього (податкового) періоду" суми ПДВ за грудень 2021 року у загальній сумі 14865041 грн. встановлено, що формування даного показника мало суттєвий вплив на від`ємне значення попередніх звітних періодів.

Проведеною перевіркою відображеного показника за грудень 2021 року у загальній сумі 14865041 грн. на підставі таких документів: декларації з ПДВ з додатками, оборотно-сальдові та аналітичні відомості по рахункам бухгалтерського обліку 10 "Основні засоби", 15 "Капітальні інвестиції", 20 "Виробничі запаси з субрахунками", 28 "Товари", 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 91 "Загальногосподарські витрати", 92 "Адміністративній витрати", 94 "Інші операційні витрати", 31 "Рахунки в банках", 6412 "Розрахунки по ПДВ", 644 "Податковий кредит", розшифровок податкового кредиту в розрізі контрагентів, даних ЄРПН, первинних документів по банку, прибуткових та видаткових накладних на товарно-матеріальні цінності, актів виконаних робіт та інших необхідних документів, встановлено завищення задекларованих ТОВ - підприємство "Авіс" показників у рядку 16.Б Декларацій з ПДВ "Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" у розмірі 1311327 грн.

В порушення п. 198.1, п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) ТОВ - підприємство "ABIC" неправомірно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Сампл Агро", всього в сумі 1311327 грн., в т.ч. за вересень 2021 в сумі 536799,98 грн., за жовтень 2021 в сумі 256807,11 грн. та за листопад 2021 року в сумі 517720 грн., без фактичного здійснення господарських операцій.

Перевіркою встановлено взаємовідносини між ТОВ - підприємство "Авіс" та ТОВ "Сампл Агро" у вересні-листопаді 2021 р.

ТОВ "Сампл Агро" перебуває на обліку 2654 ГУ ДПС у м. Києві, стан 0, основний вид діяльності - 01.11- ВИРОЩУВАННЯ ЗЕРНОВИХ КУЛЬТУР (КРІМ РИСУ), БОБОВИХ КУЛЬТУР І НАСІННЯ ОЛІЙНИХ КУЛЬТУР. Кількість працюючих - 8 осіб. Згідно даних 20 - ОПП у підприємства наявні земельні ділянки у Рівненській області, Дубровицький район, с. Трипутня; Київська область, Кагарлицький р-н, Білоцерківський р-н; автомобілі, трактора, колісна техніка для всіх видів робіт, бочки, складські приміщення для зберігання сільськогосподарської продукції, складські приміщення для зберігання мінеральних добрив, автостоянка. Звітності про користування земельними ділянками до ГУ ДПС у Вінницькій області підприємство не подавало. Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 08.12.2021 № 10701 (Наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування).

В ході перевірки, посадовими особами відповідача встановлено, що між постачальником ТОВ "Сампл Агро" (далі - Постачальник) та ТОВ - підприємство "ABIC", (далі - Покупець) укладено Договір поставки № ДА 22 від 15.09.2021 (далі - Договір).

За умовами договору № ДА 22 від 15.09.2021 Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця соняшник у кількості 500 тонн +/- 5%., а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар. Найменування та кількість товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниця виміру, ціна одиниці товару та загальна сума відповідної партії товару визначається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору у разі їх складання. Вартість однієї партії дорівнює вартості, зазначеній у видатковій накладній. Згідно з п. 1.6 Договору право власності на товар у Покупця виникає в момент фактичного отримання партії товару відповідно до видаткової накладної на складі Покупця, який знаходиться за адресою: смт. Крижопіль, вул. Тютюнника, 88. Товар постачається протягом вересня-грудня 2021. Згідно з п. 4.2 витрати з транспортування входять в ціну товару. Оплата товару покупцем здійснюється на розрахунковий рахунок. Термін дії договору до 31.12.2021 року.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Сампл Агро" декларується менше 500 га землі, що недостатньо для вирощування задекларованих значних об`ємів реалізації сільськогосподарської продукції. Так, тільки на ТОВ - підприємство "ABIC" в періоді вересень-листопад 2021 поставлено соняшнику майже 550 т, що недостатньо для задекларованих площ наявних земель в розрізі сільськогосподарських культур. В результаті опрацювання податкової інформації, зібраної контролюючим органом, відповідно до ст. 72, ст. 74 Кодексу та Єдиного реєстру податкових накладних, тобто, відповідно до інформації, задекларованої ТОВ "Сампл Агро", тільки в періоді липень-грудень 2021 підприємством реалізовано контрагентам: - кукурудзи - 7 346 тон; - соняшника - 6 022 тон; - пшениці - 6 646 тон; - сої - 11387 тон; - ячменю - 948 тон, тобто 32439 тон сільськогосподарської продукції.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку, що в ТОВ "Сампл Агро" відсутні можливості для вирощування зазначеної кількості сільськогосподарської продукції.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, відповідно до інформації, задекларованої ТОВ "Сампл Агро", підприємство не декларує придбання сільськогосподарської продукції. Відповідно даних ІС "Податковий блок", а саме: згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них сум податку, а також сум нарахованого єдиного внеску не відображено придбання у неплатників ПДВ за ознакою 157.

Згідно наданих ТТН перевезення здійснювалось ТОВ "Сампл Агро", а також частково фізичними особами - підприємцями. Перевіркою встановлено, що в ТОВ "Сампл Агро" перевезення здійснювалось водіями: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 .

Відповідно даних ІС "Податковий блок", а саме: згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них сум за 3 квартал 2021 року ТОВ "Сампл Агро", згідно відомостей про штатних працівників ТОВ "Сампл Агро", нарахування єдиного внеску за вересень 2021 року (вх. від 13.10.2021 № ): ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . Відповідно даних IC "Податковий блок" встановлено, що підприємство податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них сум податку, за 4 квартал 2021 року не подавало. Повідомлення щодо прийняття нових працівників у жовтні - листопаді 2021 підприємство не подавало. Таким чином, жоден з водіїв, що здійснював перевезення, в штаті ТОВ "Сампл Агро" не перебуває, що також свідчить про відсутність поставки ТМЦ від зазначеного підприємства на ТОВ - підприємство "ABIC".

Також, згідно наданих ТТН, значні обсяги перевезення здійснено ФОП ОСОБА_24 (водії ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ). В той же час, наявність найманих осіб ФОП ОСОБА_24 не декларується.

Згідно даних бухгалтерського обліку по взаєморозрахунках з ТОВ "Сампл Агро" станом на 01.09.2021 року та станом на 31.12.2021 року заборгованість відсутня.

В бухгалтерському обліку ТОВ - підприємство "ABIC" зазначені операції відображено бухгалтерськими проведеннями: Д-т 201 "Сировина і матеріали" К-т 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками". Д-т 644 "Податковий кредит" К-т 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками".

На думку податкового органу, сукупність вищеперелічених фактів та обставин, досліджених по ланцюгу постачання робіт за вересень-грудень 2021, вказує на те, що ТОВ "Сампл Агро" проводить операції, спрямовані на отримання податкової вигоди кінцевими отримувачами. Встановлені факти підтверджують, що дане підприємство фактично не постачало ТМЦ (соняшник) на адресу ТОВ - підприємство "ABIC" у вересні-листопаді 2021 року. Враховуючи вищевикладене, задекларовані ТОВ - підприємство "ABIC" операції з їх придбання не можуть вважатися операціями, що дають право на податковий кредит згідно умов ст. 198.1 Податкового кодексу України.

Згідно акту перевірки зазначено, що відсутність у ТОВ "Сампл Агро" умов та ознак, необхідних для здійснення задекларованих господарських операцій, підтверджує, що дане підприємство фактично не постачали ТОВ - підприємство "ABIC" ТМЦ вищезазначеної номенклатури у вересні - листопаді 2021 року, а відтак податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН на адресу ТОВ - підприємство "ABIC" та відображені в податковому обліку ТОВ "Сампл Агро" (деклараціях з податку на додану вартість) у вересні-листопаді 2021, не можуть вважатися такими, що підтверджують реальність проведення операцій з придбання даних ТМЦ (соняшника).

Основним критерієм правомірності віднесення до складу податкового кредиту ПДВ з операцій придбання товарів є наявність факту реального їх здійснення. Перевіркою встановлено, що відповідні ТМЦ (соняшник) від ТОВ "Сампл Агро" не поставлялись. У зв`язку з тим, що перевіркою встановлено неможливість поставки ТОВ "Сампл Агро" соняшника на адресу ТОВ - підприємство "ABIC" та формування активу за рахунок використання документів "контрагента", що фактично не міг і не здійснював постачання, тому придбання даних робіт перевіркою не враховано у складі податкового кредиту з ПДВ.

Таким чином, на порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) ТОВ - підприємство "ABIC" завищено податковий кредит за рахунок включення до його складу ПДВ з вартості придбаних товарів (робіт) по взаємовідносинах із ТОВ "Сампл Агро" (), поставка яких не підтверджена, всього в сумі 1311327 грн., в т.ч. за вересень 2021 в сумі 536800 грн., за жовтень 2021 в сумі 256807 грн. та за листопад 2021 в сумі 517720 грн.

Не погоджуючись з вказаними висновками контролюючого органу, позивачем подано заперечення з приводу висновків, зроблених в Акті перевірки від 30.06.2022 року № 3064/03-32-07-03/13304871.

Листом від 01.08.2022 ГУ ДПС у Вінницькій області висновки, наведені в акті перевірки від 30.06.2022 року № 3064/03-32-07-03/13304871, залишило без змін, а заперечення ТОВ-підприємство "Авіс" без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки, якими встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 02.08.2022 року № .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до вищестоящого податкового органу.

Рішенням Державної податкової служби України від 28.09.2022 року податкове повідомлення-рішення від 02.08.2022 року № залишене без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Відтак, не погоджуючись з винесеним відповідачем податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пунктів 44.1 та 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" від 16.07.1999, згідно зі статтею 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.

Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту. Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Отже, в рамках спірних правовідносин підлягає дослідженню реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом-постачальником ТОВ "Сампл Агро" ().

Судом встановлено, що між ТОВ "Сампл-Агро" та позивачем укладено договір поставки №ДА-22 від 15.09.2021 року.

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") зобов`язаний передати, а Покупець (ТОВ-підприємство "Авіс") в порядку та на умовах визначених цим Договором, зобов`язується оплатити й прийняти соняшник у кількості 500 (п`ятсот) тонн +/-5% (надалі іменується - Товар).

Згідно з п. 1.4 Договору найменування та кількість Товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура); одиниці виміру Товару та загальна сума відповідної партії Товару визначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного Договору, за умови їх складання Сторонами.

Право власності на Товар у Покупця виникає в момент фактичного отримання партії Товару відповідно до видаткової накладної на складі Покупця, який знаходиться за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. Тютюнника, 88. (п. 1.6 Договору).

Датою оплати Товару вважається дата списання грошових коштів, сплачених Покупцем за Товар на поточний рахунок Постачальника (п. 3.4 Договору).

Постачальник здійснює поставку Товару в повному обсязі протягом вересня-грудня 2021 року. Місцем поставки Товару є склад Покупця, який знаходиться за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. Тютюнника, 88. (п. 4.1 Договору).

Вартість транспортування Товару входить в його ціну (п. 4.2 Договору).

Згідно з п. 4.5 Договору, датою поставки є дата фактичної передачі Постачальником Покупцю всієї кількості Товару, передбаченої даним Договором у місці поставки із усіма видатковими накладними на Товар.

Відповідно до п. 4.8 Договору поставки Постачальник зобов`язаний надати Покупцю такі документи: витяг від державного реєстратора (виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, районних, районних у містах, державних адміністрацій) про кількість зареєстрованих договорів оренди та їх площу (копія).

Здійснення господарських операцій між ТОВ-підприємство "Авіс" та ТОВ "Сампл Агро" за Договором поставки № ДА-22 від 15.09.2021 підтверджується такими первинними документами:

- видатковою накладною від 17.09.2021 року №327, відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору №ДА-22 від 15.09.2021 соняшник урожаю 2021 року в кількості 38,86 т. на загальну суму 703366,00 грн. (в тому числі ПДВ - 86378,28 грн.); видатковою накладною від 19.09.2021 №328 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 55,66 т. на загальну суму 1007446,00 грн. (в тому числі ПДВ - 123721,44 грн.); видатковою накладною від 21.09.2021 р. № 360 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 59,848 т. на загальну суму 1101203,20 грн. (в тому числі ПДВ - 135235,48 грн.); видатковою накладною від 23.09.2021 № 385 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 23,858 т. на загальну суму 438987,20 грн. (в тому числі ПДВ - 53910,70 грн.); видатковою накладною від 24.09.2021 № 386 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 33,68 т. на загальну суму 619712,00 грн. (в тому числі ПДВ - 76104,90 грн.); видатковою накладною від 26.09.2021 № 387 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 2,448 т. на загальну суму 45043,20грн. (в тому числі ПДВ - 5531,62 грн.); видатковою накладною від 28.09.2021 № 411 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 24,48 т. на загальну суму455328,00 грн. (в тому числі ПДВ - 55917,47 грн.); видатковою накладною від 22.10.2021 № 531 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 25,06 т. на загальну суму 491176,00грн. (в тому числі ПДВ - 60319,86 грн.); видатковою накладною від 25.10.2021 № 560 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 12,539 т. на загальну суму 245764,40грн. (в тому числі ПДВ - 30181,59 грн.); видатковою накладною від 27.10.2021 № 561 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 21,406 т. на загальну суму 419557,60грн. (в тому числі ПДВ - 51524,62 грн.); видатковою накладною від 28.10.2021 № 562 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 47,686 т. на загальну суму 934645,60грн. (в тому числі ПДВ - 114781,04 грн.); видатковою накладною від 26.09.2021 № 387 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 199,64 т. на загальну суму 3793160грн. (в тому числі ПДВ - 465826,67 грн.); видатковою накладною від 05.11.2021 № 597 відповідно до якої постачальник (ТОВ "Сампл-Агро") передає одержувачу (ТОВ-підприємство "Авіс") на підставі договору № ДА-22 від 15.09.2021 соняшники урожаю 2021 року в кількості 22,24 т. на загальну суму 422,560,00грн. (в тому числі ПДВ - 51893,33 грн.);

квитанціями № 03009 від 17.09.2021, № 03008 від 17.09.2021, № 003013 від 19.09.2021, № 003012 від 19.09.2021, № 003014 від 21.09.2021, № 003016 від 21.09.2021, № 003020 від 23.09.2021, від 24.09.2021, № 003034 від 26.09.2021, від 28.09.2021, від 22.10.2021, № 003057 від 25.10.2021, № 003058 від 25.10.2021, № 003056 від 25.10.2021, № 003059 від 27.10.2021, №003055 від 28.10.2021, №03054 від 28.10.2021, № 003051 від 04.11.2021, № 003062 від 04.11.2021, № 003063 від 04.11.2021, № 003064 від 04.11.2021, № 003065 від 04.11.2021, № 003066 від 04.11.2021, № 003067 від 04.11.2021, № 003068 від 04.11.2021, №003069 від 04.11.2021, № 003070 від 05.11.2021;

товарно-транспортними накладними № 47 від 17.09.2021, № 46 від 17.09.2021, № 54 від 19.09.2021, № 55 від 19.09.2021, № 95 від 21.09.2021, №88 від 21.09.2021, № 105 від 23.09.2021, № 125 від 24.09.2021, № 128 від 26.09.2021, № 144 від 28.09.2021, № 12 від 29.10.2021, № 037 від 25.10.2021, № 036 від 25.10.2021, № 035 від 25.10.2021, № 038 від 27.10.2021, № 039 від 28.10.2021, № 040 від 28.10.2021, № 72 від 04.11.2021, № 71 від 04.11.2021, № 80 від 04.11.2021, № 69 від 04.11.2021, № 68 від 04.11.2021, № 67 від 04.11.2021, № 66 від 04.11.2021, № 65 від 04.11.2021, № 64 від 04.11.2021, № 73 від 05.11.2021;

податковими накладними від 17.09.2021 № 120, від 19.09.2021 № 121, від 21.09.2021 № 122, від 23.09.2021 № 124, від 24.09.2021 № 125, від 26.09.2021 № 126, від 28.09.2021 № 152, від 22.10.2021 №129, від 25.10.2021 № 155, від 27.10.2021 № 156, від 28.10.2021 № 157, від 04.11.2021 № 19, від 05.11.2021 № 20;

- платіжними дорученнями №8380 від 17.09.2021 року на суму 1700000,00 грн., №8480 від 21.09.2021 року на суму 10812,00 грн., №8481 від 21.09.2021 року на суму 800000,00 грн., №8481 від 27.09.2021 року на суму 500000,00 грн., №8694 від 29.09.2021 року на суму 164755,20 грн., №8730 від 30.09.2021 року на суму 455328,00 грн., №9603 від 25.10.2021 року на суму 491000,00 грн., №9845 від 29.10.2021 року на суму 934600,00 грн., №8537 від 23.09.2021 року на суму 438987,20 грн., №8538 від 23.09.2021 року на суму 301203,20 грн., №9754 від 28.10.2021 року на суму 665498,00 грн., від 04.11.2021 №10016 на суму 2000000,00 грн; №10081 від 05.11.2021 року на суму 2000000,00 грн. та №10140 від 08.11.2021 року на суму 215765,60 грн. (т. 1 а.с. 100-227).

Крім того, про можливість надання відповідних послуг ( продажу - поставки сільськогосподарської продукції ) та, відповідно, реальність здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентом ТОВ "Сампл Агро" щодо поставки соняшника урожаю 2021 року свідчать звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році, які згідно з квитанціями Державної служби статистики України відповідають формату , визначеному Держстатом України, та зауважень та/або необхідності надання уточнень до вказаних звітів Держстатом України від ТОВ "Сампл Агро" не вимагалось (т. 1 а.с. 228-242).

В матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договору з контрагентом (та його умислу) без наміру створити наслідки, які передбачені договором.

Навпаки, документально доведено виконання зобов`язань контрагентом та, відповідно, отримання послуг ( товару ) та їх оплата позивачем.

Суд зауважує, що податковим органом не заперечується факт отримання позивачем зазначеного товару ( придбання соняшника ), відповідач лише вказує, що, на його думку, ТОВ "Сампл Агро" не мало можливості здійснювати у вересні - листопаді 2021 року постачання на адресу позивача соняшника урожаю 2021 року, в зв`язку з відсутністю даних щодо походження та придбання продукції вказаного найменування у інших суб`єктів господарювання на території України та з-за її меж, а ТОВ-підприємство "Авіс", відповідно, не мало можливості придбати даний товар. А тому отримані послуги, на думку податкового органу, є безоплатними.

При цьому відповідач посилається на наявну в податкового органу інформацію, що отримана з інформаційної бази даних АІС "Податковий блок", що такий контрагент не міг виконати заявленого обсягу продажу соняшника, враховуючи відсутність у нього відповідних ресурсів ( як трудових, так і технічних ).

Суд критично оцінює такі твердження податкового органу та зауважує наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що на момент здійснення спірних господарських операцій контрагент позивача ТОВ "Сампл Агро" було зареєстроване як юридична особа, було платником податку на додану вартість, що відповідачем не спростовано та не заперечувалось.

Стверджуючи про неможливість надання відповідних послуг (продажу сільськогосподарської продукції) ТОВ "Сампл Агро", податковий орган посилається лише на наявну в нього інформацію, що отримана з інформаційної бази даних АІС " Податковий блок".

Разом з тим, суд зауважує, що будь - яких зустрічних перевірок контрагента позивача - ТОВ "Сампл Агро", в ході яких би була встановлена неможливість здійснення ним відповідних господарських операцій, податковим органом не проводилось, відповідна інформація відображена в п. 3.2 акту від 30.06.2022.

Питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. При цьому в акті мають бути викладені всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків-покупця, будь-які порушення постачальниками послуг правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.

Платник податків (покупець послуг) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і надалі зазнавати певних негативних наслідків у виді позбавлення права на витрати та податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку послуг, укладення покупцем послуг договору з метою безпідставного формування витрат та податкового кредиту з ПДВ з понесених витрат за придбання послуг має підтверджуватися належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сама лише податкова інформація не є тим джерелом отримання податкової інформації, яка згідно положень ст. 83 ПК України визначена в якості підстави для висновків посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок, а відтак не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства таким платником.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Суд зауважує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків-покупця.

Так, крім іншого, позивачем надано докази щодо подальшого використання придбаного ним у ТОВ "Сампл Агро" товару (соняшник урожаю 2021 року в кількості 500 т.) у власній господарській діяльності. Зокрема, отриманий від ТОВ "Сампл Агро" соняшник перероблявся позивачем та з нього отримувалась олія, яку позивач направляв для здійснення рафінації ТОВ "ВВВВ", що підтверджується наступними документами: договором про виконання робіт з переробки № 214/52-п4 від 06.10.2021, додатковими угодами від 13.10.2021, 28.10.2021, 10.11.2021, 22.11.2021, 30.11.2021, 10.12.2021 до договору про виконання робіт з переробки № 214/52-п4 від 06.10.2021; актами приймання-передачі № 1 від 16.10.2021, № 1 від 18.10.2021, № 2 від 27.10.2021, № 1 від 29.10.2021, № 3 від 10.11.2021, № 1 від 11.11.2021, товарно-транспортними накладними № 130 від 16.10.2021, 18/10-3 від 18.10.2021, № 154 від 27.10.2021 , № 29/10-3 від 29.10.2021, № 175 від 10.11.2021, № 11/11-7 від 11.11.2021, актами надання послуг з переробки № 1071 від 17.10.2021, № 1101 від 28.10.2021, № 1187 від 11.11.2021, платіжними дорученнями № 9631 від 25.10.2021 на сум 39775,90 грн, № 9933 від 02.11.2021 на суму 42364,10 грн, № 10378 від 06.11.2021 на суму 41514,10 грн., № 10879 від 29.11.2021 на суму 39627,08 грн, № 11165 від 06.12.2021 на суму 46102,10 грн, № 11528 від 14.12.2021 на суму 45103,09 грн (т. 1 а.с. 191-227).

Надаючи оцінку правомірності задекларованого фінансового результату до оподаткування та включення ТОВ-підприємство "Авіс" до складу податкового кредиту сум ПДВ на суму 4696362 грн., в тому числі ПДВ 1311327 грн., суд також зазначає таке.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (стаття 135 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

За приписами пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Разом з тим, відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підсумовуючи вищевикладене суд наголошує, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як встановлено судом вище, проведення господарських операції між позивачем та його контрагентами ( як щодо придбання позивачем послуг ( товарів ), так і подальшою реалізацією) зафіксовано і підтверджується первинними документами, на підставі яких здійснено бухгалтерський облік і на даних якого, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Тобто первинні документи з відображенням господарських операцій стали основою і для податкового обліку.

Верховний Суд в постанові від 04 квітня 2018 року в справі №810/4751/13-а (адміністративне провадження №К/9901/2749/18) зазначив, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. За своїм економічно-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізується та споживається у процесі її здійснення. Виходячи із специфіки послуг, як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямками, вказаними в договорі, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

Податковий кодекс України виникнення у платника податку права на витрати та податковий кредит не ставить у залежність від дотриманні вимог податкового законодавства іншими суб`єктами господарювання в своїй діяльності.

Позбавлення платника податку права на витрати та на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентами (контрагентами контрагентів позивача), в тому числі не нарахування і несплата податкових зобов`язань останніми, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 р. (надалі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст.9 Конституції України. Зокрема, ст.1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Тому, можливі порушення контрагентом ТОВ-підприємство "Авіс" вимог податкового законодавства щодо відображення господарських операцій в податковому обліку та при поданні звітності і сплаті податків мають спричиняти негативні наслідки саме для нього, а не для ТОВ-підприємство "Авіс".

Щодо тверджень відповідача про порушення позивачем абзацу б) п. 200.4, п. 200.7, п. 200.9 ст. 200 Податкового кодексу, що призвело до завищення показника рядка 20.2.1 декларації за грудень 2021р в сумі 4696362 грн ПДВ з передоплати товару, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК. України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п. 200.9 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість виникає у платника податків в разі наявності об`єкта оподаткування, в розумінні ст. 185 ПК України, на підставі податкової накладної, зареєстрованої за результатами здійснення господарської операції в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку. При цьому, обов`язок щодо здійснення контролю за оформленням та поданням податкових накладних законодавством покладено саме на податкові органи.

Як свідчать матеріали справи та підтверджується висновками Акту перевірки, за результатами здійснення господарської операції на виконання умов договору поставки № ДА-22 від 15.09.2021 р. ТОВ "СамплАгро" виписано на адресу ТОВ-підприєство "Авіс" та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 17.09.2021 № 120, від 19.09.2021 № 121, від 21.09.2021 № 122, від 23.09.2021 № 124, від 24.09.2021 № 125, від 26.09.2021 № 126, від 28.09.2021 № 152, від 22.10.2021 №129, від 25.10.2021 № 155, від 27.10.2021 № 156, від 28.10.2021 № 157, від 04.11.2021 № 19, від 05.11.2021 № 20 із зазначенням загальних сум коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість.

Отже, доводи представника відповідача про відсутність реальності здійснення господарської операції з поставки соняшника урожаю 2021 року між ТОВ "Сампл Агро" та ТОВ-підприємство "Авіс", а також щодо відсутності підстав для податкового обліку вказаних операцій, внаслідок чого, на думку відповідача, позивачем завищено податковий кредит за грудень 2021 року на суму 1311327 грн., спростовуються належними та допустимими доказами.

Встановлені судом фактичні обставини та наявні в матеріалах справи докази також спростовують твердження відповідача щодо відсутності об`єкта оподаткування за результатами здійснення господарської операції з поставки соняшника урожаю 2021 року між ТОВ "Сампл-Агро" та ТОВ-підприємство "Авіс".

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 02.08.2022 № , оскільки таке прийнято виходячи з хибних висновків, викладених в акті перевірки, без достатніх правових підстав, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, суд констатує, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується обгрунтованість доводів позивача та заявлених позовних вимог, відтак вони підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 19669,91 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

В той же час, вирішуючи питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4); інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6); представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами другою-третьою статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому положення щодо покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких.

Судом встановлено, що між адвокатом Волошенюк О.В. (далі - Адвокат) та позивачем ТОВ-підприємство "Авіс" (далі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №К - 15 від 27.12.2022 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1 цього Договору адвокат зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів останнього в судах всіх інстанцій та юрисдикцій, виконавчої служби, органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування у справі за позовом Клієнта до ГУДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування ППР від 02.08.2022 р. № , а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати всі витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 5000 гривень в якості попередньої оплати шляхом видачі коштів з каси Клієнта із зазначенням відповідного призначення платежу.

Згідно опису наданих послуг від 29.12.2022 року до Договору про надання правової допомоги № К - 15 від 27.12.2022 року Адвокат надав наступні послуги: збір та правовий аналіз інформації, документів та матеріалів, що стосуються справи - 32 год.; надання усних консультацій та роз`яснень що правових питань, що стосуються справи - 8 год.; складання позовної заяви та формування додатків - 24 год.

Згідно видаткового касового ордеру від 03.02.2023 року за надані послуги Адвоката згідно Договору про надання правової допомоги № К - 15 від 27.12.2022 Клієнт - ТОВ-підприєство "Авіс" сплатив 5000 гривень.

Відтак, беручи до уваги предмет спору, складність справи, її значення для позивача та обсяг адвокатських послуг, що був необхідним для захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, суд вважає, що заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на допомогу адвоката в сумі 5000 грн. є обґрунтованим та співмірним та справедливим.

Суд також враховує, що такі витрати були необхідними, оскільки винесене податковим органом рішення впливало на матеріальний стан позивача, при цьому позивач вважав його протиправним та необґрунтовано прийнятим.

При цьому, щодо питання про зменшення судових витрат суд зазначає, що принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із предметом спору, складністю справи, обсягом необхідних та наданих послуг, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи критерії, закріплені у статті 139 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 340/2871/21.

Так, у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу представник відповідача зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

В той же час, представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності заявленої суми відшкодування витрат на правову допомогу обсягу необхідних та фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, затраченого часу, розміру гонорару, співмірності категорії та складності справи, ціни позову та (або) значенню справи.

Таким чином, вказане клопотання не містить обґрунтованих тверджень щодо неспівмірності заявленої суми відшкодування.

З огляду на викладене та за відсутності доведення представником відповідача неспівмірності витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд доходить висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., що відповідатиме критеріям співмірності, розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.08.2022 р. № , прийняте Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 19669,91 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять гривень 91 коп.).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства "Авіс" понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. ( п`ять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю- підприємство "Авіс" (вул. Пирогова, 150, м. Вінниця, 21037, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна