Справа № 340/5081/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5081/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Казанчук Г.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, з урахуванням уточненої та доповненої, в якій, уточнивши свій статус як фізичної особи, просить (а.с.73-90 т.2):

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2023 року №04, згідно якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" разом із штрафними (фінансовими) санкціями, в сумі 1082897 грн. 61 коп. (один мільйон вісімдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто сім гривень 61 копійка);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2023 року №04, згідно якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" разом із штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 73974,91 грн. (сімдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят чотири гривні 91 копійка);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2023 року №04, згідно якого до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) за платежем Податок па доходи фізичних осіб, що сплачують податок агентами;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2023 року №04, згідно якого до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) за платежем за платежем Адміністративні штрафи та інші санкції за нібито ненадання документів на перевірку в повному обсязі;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2023 року №04, згідно якого до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 340,00 гри. (триста сорок гривень 00 копійок) за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність проведення виїзної документальної перевірки, з огляду на те, що під час воєнного стану забороняється проведення податковим органом документальні перевірки. За результатом проведеної перевірки винесені податкові повідомлення-рішення, які не ґрунтуються на нормах Податкового кодексу України, оскільки перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, позивач не мала обов`язку везти облік витрат на придбання товарів. При цьому, позивач вказує, що до перевірки були надані реєстраційні та звітні документи за весь період діяльності, банківські виписки за 2019, 2021 року та книга доходів за 2019 рік, яка велась в письмовій формі та за 2021 рік, яка велась в електронній формі. Крім того, позивач наполягає, що в силу ст.296 ПК України, повинен вести облік у довільній формі шляхом помісячного відображення своїх доходів. Позивач зазначає, що на час проведення перевірки, у неї була відсутність можливості надати первинні документи, тому такі документи, позивач надає пізніше.

ГУ ДПС у Кіровоградській області (далі відповідач) поданий відзив на позов, у якому заперечуються доводи позову, оскільки позивач не надала на вимогу податкового органу, до документальної перевірки, банківські виписки за період з 21.08.2019 по 23.12.2019 та документи обліку доходів за період з 01.02.2021 по 22.06.2021 року не надані, а тому, податковий орган прийняв оспорюванні податкові повідомлення рішення (а.с.2-5 т.2).

Рух справи:

Ухвалою від 10.07.2023 року суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду прийняла до розгляду позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та відкрила провадження у справі. Цією ухвалою суддя вирішила здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.08.2023 року.

Ухвалою судді від 11.08.2023 року задоволено клопотання представника позивача щодо участі його в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку "EasyCon".

В подальшому розгляд справи було відкладено на 15.08.2023 року об 10 год. 30 хв., на 28.08.2023 року об 10 год. 30 хв., на 13.09.2023 року об 10 год. 30 хв.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справи до розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, від сторін надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд усною ухвалою від 01.11.2023 року вирішив подальший розгляд справи провести в письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 15.01.2023 року судом витребувані додаткові докази.

Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа підприємець 21.08.2019 року, номер державної реєстрації 0013797, а 23.12.2019 року внесено рішення про припинення підприємницької діяльності, запис 1013797.

06.01.2021 року ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа підприємець, номер державної реєстрації , а 22.06.2021 року внесений запис про припинення підприємницької діяльності, запис 001000172 (а.с.49-52 т.2).

На підставі наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області наказу від 03.03.2023 року № 299-п та направлення на перевірку від 03.03.2023 року №587 (а.с.6-7 т.2) проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.08.2019 по 23.12.2019, 06.01.2021 по 22.06.2021 року дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.08.2019 по 23.12.2019, 06.01.2021 по 22.06.2021 за результатом якого складено акт №1907/11-28-24-04/ НОМЕР_1 (далі акт перевірки, а.с. 29-64 т.1).

У розділі ''Висновок'' акту перевірки вказано, що перевіркою дотримання податкового законодавства встановлено порушення платником податку:

- підпунктів 16.1.5, пункту 16.1 статті 16, пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI (зі змінами та доповненнями) ненадання посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать та пов`язані з предметом перевірки;

- підпункту 16.1.2, підпункту 6.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині неподання до контролюючого органу декларації про майновий стан і доходи за 2019, 2021 роки;

- абз. е) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 1005438,81 грн., в т.ч. у 2019 році у сумі -308475,21грн., у 2021 році у сумі - 696963,60грн;

- підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 року (із змінами і доповненнями) в частині заниження суми військового збору у загальній сумі - 68705,11 грн., в т.ч. у 2019 році у сумі -21079,18грн., у 2021 році у сумі - 47625,93 грн;

- пункту 51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пункту 119.1 ст.119, пп. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) - не включено нараховану та виплачену суму доходу в податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ фізичним особам підприємцям за ІV квартал 2019 року та ІІ квартал 2021 року.

ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято податкові повідомлення від 14.04.2023 року:

- №04, згідно якого платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» разом із штрафними (фінансовими) санкціями, в сумі 1082897 грн. 61 коп. (а.с.71 т.1);

- №04, згідно якого платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» разом із штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 73 974,91 грн. (а.с.70 т.1);

- № 04, згідно якого до платника податків застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачують податок агентами із доходів платника податків у вигляду з/п (а.с.68 т.1);

- № 04, згідно якого до платника податків застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн. за платежем за платежем адміністративні штрафи та інші санкції за нібито ненадання документів на перевірку в повному обсязі (а.с.69 т.1);

- № 04, згідно якого до платника податків застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 340,00 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що фізичними особами за результатами річного декларування» (а.с.72 т.1).

Отже, правомірність та законність винесення спірних рішень є предметом спору, переданим на вирішення адміністративного суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Позивач вказує на протиправність спірних рішень, з огляду на незаконність проведення перевірки, посилаючись на заборону у проведенні документальних перевірок згідно із Законом України №1647-14 ''Про правовий режим воєнного стану'' та Закону України від 03.03.2022 року №2114-ІХ ''Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни''.

Так, у судовому засіданні представник позивача підтримав доводи щодо протиправності проведення перевірки з підстав мораторію на їх проведення, через сплив строків, визначених пунктом 102.2 статті 102 ПК України. Іще одним доводом протиправності незаконності проведеної перевірки вказує на те, що згідно наказу про проведення перевірки вказано про проведення ''документальної виїзної перевірки'', але перевірка була проведена ''документальна невиїзна'' у приміщенні податкового органу.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-IX ''Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану'' у розділі XX "Перехідні положення": підпункт 69.2 викласти в такій редакції:

"69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок;

б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

в) фактичних перевірок.

У підпункті 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

У пункті 102.1 статті 102 ПК України вказано, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Водночас, пунктом 102.9 статті 102 на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто, у зв`язку із веденням воєнного стану в Україні, перебіг строків зупинений.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо проведення позапланової документальної перевірки позивача, у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності, а відтак суд відхиляє доводи позивача та його представника за безпідставністю.

Іще однією підставою для визнання протиправними спірних рішень представник позивача вказує, що у наказі про проведення перевірки визначена перевірка як виїзна, але по факту була проведена невиїзна перевірка.

Наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення на проведення перевірки від 03.03.2023 року ОСОБА_1 отримала, що підтверджено її підписом (а.с.6-7 т. 2).

ОСОБА_1 подала заяву від 06.03.2023 року ГУ ДПС у Кіровоградській області, якою просила провести перевірку у приміщенні ГУ ДПС у Кіровоградській області за адресою вулиця Велика Перспективна,55 м. Кропивницький (а.с.8 т.2).

У наказі про проведення перевірки від 03.03.2023 року №299-п визначено про проведення документальної виїзної перевірки.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, податкова адреса позивача є АДРЕСА_1 . Як вказував представник позивача це є адресою проживання позивача.

Отже, саме враховуючи заяву позивача, відповідач погодив проведення перевірки за місцем розташування податкового органу. При цьому, не внесення змін до наказу про проведння перевірки щодо виду документальної позапланової перевірки, не може бути підставою для визнання протиправною такої перевірки.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку про відхилення доводів представника позивача щодо протиправної проведеної перевірки.

У перевіряємому періоді позивач у період з 21.08.2019 по 31.08.2019 та з 06.01.2021 по 31.01.2021року перебувала на загальній системі оподаткування, з 01.09.2019 року по 23.12.2019 та з 01.02.2021 року та 22.06.2021 року платник податків перебувала на спрощеній системі оподаткування шляхом отримання витягу з реєстру платників єдиного податку (2 група).

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 21.08.2019 по 31.08.2019 року, 06.01.2021 по 31.01.2021року не встановлено заниження задекларованого доходу. Тобто, порушень податкового законодавства за період перебування позивача на загальній системі оподаткування не було. Отже, наразі спірними є висновки податкового органу щодо встановлення порушень податкового законодавства під час перебування позивача на спрощеній системі оподаткування з 01.09.2019 року по 23.12.2019 та з 01.02.2021 року та 22.06.2021 року.

Відповідно пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надавати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З метою отримання первинних документів платнику надано запити про надання інформації та її документального підтвердження:

- від 09.03.2023 року №394/12/11-28-24-04, який був отриманий позивачем особисто 09.03.2023 року (а.с.10 т.2);

- від 13.03.2023 №434/12/11-28-24-04, який був вручений позивачу поштових зв`язком 22.03.2023 року (а.с.11 зв. т.2);

- від 15.03.2023 №521/12/11-28-24-04-02, який був вручений позивачу поштових зв`язком 18.03.2023 року (а.с.12 зв. т.2);

Запитувані документи не були надані перевіряючим особам, про що складено акти, які засвідчують факт ненадання платником податків документів для перевірки №157/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 13.03.2023 року та №174/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 15.03.2023 року (а.с.13-14 т.2).

В акті перевірки вказано, що станом на дату написання/реєстрації акту відповідь від платника податків не надходила, на перевірку, не надано первинні документи, які використовувались в господарській діяльності платника податків, а саме банківські виписки, в т.ч. рух коштів через POS термінали, за період з 01.09.2019 по 23.12.2019 рік, видаткові накладні на придбання та реалізацію товарів, інформацію про наявність складських, виробничих приміщень та відповідні довідки про стан розрахунків з постачальниками (дебіторська та кредиторська заборгованість) станом на 23.12.2019 року та 23.06.2021 року, акти виконаних робіт по договорах суборенди від 11 січня 2021 року№1 та від 25.08.2019 року №1 де здійснювалася підприємницька діяльність, чим порушено вимоги пункту 85.2 статті 85 ПК України.

До перевірки, платником податків ОСОБА_1 надано Книгу обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість) з відображенням отриманих доходів за 2019 рік, та банківські виписки за 2021 рік (без визначення номенклатури придбаного та реалізованого товару).

Тобто, книгу обліку доходів за період господарської діяльності 2021 рік позивачем не наданий.

Представник позивача у позові зазначає про наявність обставин, які унеможливлювали надання усіх витребуваних документів. Водночас, суд констатує, що позивач із заявою про неможливість надання документів чи то про перенесення строків (через відсутність документів) проведення перевірки не зверталась.

Доводи представника позивача щодо неможливості надати витребувані документи суд відхиляє через їх не підтвердження саме на час проведення перевірки.

Зокрема, встановлено, що для здійснення функцій, визначених законом, контролюючим органам надано право отримувати безоплатно від платників податків, у т. ч. фізосіб, які здійснювали підприємницьку діяльність: довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, а також довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків (пп. 20.1.2 та пп. 20.1.5 ПКУ).

ФОП та фізособи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді (п. 177.10 та п. 178.6 ПК України).

Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються Мінфіном.

Тобто, позивач, згідно із нормами пункту 296.1 ПК України (у 2021 році) мала право вести облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.

Представник позивача в судовому засідання наголошував на тому, що у 2021 році позивач вела облік в електронній форму.

При цьому, суд наголошує, що така книга обліку у 2021 році (її роздруківка) не була надана податковому органу при проведенні перевірки.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів (абз. перший та другий п. 44.1 ПК України).

Крім того, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених п. 44.1 ПК України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи.

Таким чином, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки (абз. перший п. 85.2 ПК України).

Отже, під час проведення перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податкових платежів контролюючий орган має право вимагати від платника податків пояснення та підтверджуючі документи з питань, які стосуються предмету перевірки, зокрема щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань.

Принагідно суд зазначає, що підставою для проведення документальної перевірки є припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, тобто перевіряємий періодом є період підприємницької діяльності позивача з 21.08.2019 по 23.12.2019 та з 06.01.2021 по 22.06.2021. Тобто, перевірятись була повинна повнота сплата податків позивачем як ФОП, водночас податкова перевірка позивача як платника податків фізичної особи, відповідачем не проводилась.

Відповідно до підпункту 4 пункту 11.18 Порядку обліку платників податків і зборів від 09.12.2011 року №1588 (далі Порядок №1588) державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької діяльності чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання.

Натомість, спірними податковими повідомленням-рішення, нарахований податок на доходи фізичних осіб та військовий збір саме як фізичній особі за період здійснення нею господарської діяльності як ФОП, яка перебувала на спрощеній системі оподаткування.

Позивач, станом на дату складання акту перевірки, банківські виписки за період з 21.08.1019 по 23.12.2019 та книгу обліку доходів за період з 01.02.2021 по 22.06.2021 року не надала.

Представник позивача в судовому засіданні наголошував на відсутності обов`язку надання позивачем банківських виписок, з огляду на норми статті 296 ПК України.

Пунктом 296.1 ст. 296 ПК України (в редакції чинній у перевіряємий період 06.02.2019 по 31.08.2019) платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги, у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Отже, за період господарської діяльності з 01.09.2019 року по 23.12.2019 року позивач зобов`язана була вести Книгу обліку доходів за формою встановленою Наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 №579 ''Про затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення'', яким затверджений Порядок ведення книги обліку доходів для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість (надалі Порядок №579).

У пунктах 1 3 Порядку №579 визначено, що відповідно до підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої і другої груп, а також платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість (далі - платник податку), ведуть книгу обліку доходів (далі - Книга), у якій щоденно за підсумками робочого дня відображають отримані доходи.

Книга ведеться за вибором платника податку в паперовому або в електронному вигляді.

У разі обрання платником податку ведення Книги в паперовому вигляді:

1) платник податку зобов`язаний подати до контролюючого органу за основним місцем обліку примірник Книги, на титульному аркуші якої зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, податкова адреса;

2) книга прошнурована, пронумерована безоплатно реєструється в контролюючому органі. Книга засвідчується підписом керівника або заступника керівника контролюючого органу та скріплюється печаткою;

3) записи у Книзі виконуються розбірливо чорнилом темного кольору або кульковою ручкою. Внесення виправлень здійснюється шляхом нового запису (з відображенням від`ємного або позитивного значення), який засвідчується підписом платника податку;

4) у разі реєстрації нової Книги протягом податкового (звітного) періоду записи в ній продовжуються наростаючим підсумком, а попередня Книга залишається у платника податку.

Позивачем до перевірки була надана книга обліку доходів №23136 (а.с.74-81 т.1).

Згідно поданої декларації, позивачем задекларовано обсяг доходу від господарської діяльності для платника єдиного податку другої групи, за описані вище періоди, в розмірі 1405278,48 грн. (а.с.91 т.1).

Згідно пункту 296.1 статті 296 ПК України (у редакції чинній під час перевіряємого періоду з 01.02.2021 по 22.06.2021) фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.

Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів і витрат за типовою формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку третьої групи ведуть облік доходів і витрат від виробництва та реалізації власної сільськогосподарської продукції окремо від обліку доходів і витрат від здійснення інших видів підприємницької діяльності.

Облік доходів та витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Юридичні особи - платники єдиного податку третьої групи використовують дані спрощеного бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з урахуванням положень пунктів 44.2, 44.3 статті 44 цього Кодексу.

Згідно поданої декларації, позивачем задекларовано обсяг доходу від господарської діяльності для платника єдиного податку другої групи в розмірі 3175062,11 грн. (а.с.102-103 т.1).

Станом на дату написання/реєстрації акту позивачем не надано первинні документи, які використовувались в господарській діяльності, а саме банківські виписки, в т.ч. рух коштів через POS термінали, за період з 01.09.2019 по 23.12.2019 рік, видаткові накладні на придбання та реалізацію товарів, інформацію про наявність складських, виробничих приміщень та відповідні довідки про стан розрахунків з постачальниками (дебіторська та кредиторська заборгованість) станом на 23.12.2019 року та 23.06.2021 року, акти виконаних робіт по договорах суборенди від 11 січня 2021 року№1 та від 25.08.2019 року №1 де здійснювалася підприємницька діяльність.

Як на переконання суду, позивач у перший день документальної перевірки (планової або позапланової) посадовій особі податкового органу повинна була надати оригінали всіх документів, що належать до предмета перевірки: договори (угоди) робіт, послуг; акти виконаних робіт (наданих послуг), накладні; виписки банку про рух грошових коштів; книгу обліку доходів; трудові договори, відомості нарахування та виплати заробітної плати; інші документи, які стосуються фінансово-господарської діяльності. В супереч зазначеному, позивач не надала усі необхідні документи для проведення перевірки, зокрема, не була надана книга обліку доходів за період діяльності 2021 рік.

Водночас, у пункту 2.4 акту перевірки вказано, що проведеною перевіркою встановлено відсутність будь-яких документів щодо придбання фізичною особою платником податків ОСОБА_1 товарів, що свідчить про отримання таких товарів безоплатно (п.2.1.2 акту).

Суд звертає особливу увагу, що податковий орган усі придбані позивачем як ФОП товари, визначає як безоплатно отримані ТМЦ позивачем як фізичною особою, а не фізичною особою - підприємцем. При цьому, вказуючи, що отримані ТМЦ були реалізовані саме ФОП.

Загальні витрати позивача, з врахуванням сум сплачених податків, суми сплаченої заробітної плати найманим працівникам, вартості придбаних товарів, складають: 4572260,96 грн. (2019 році 1397248,85 грн. + 2021 році - 3175012,11 грн.).

Саме вказані суми, відповідач взяв як базу обрахунку податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та військового збору.

Так, спірним рішенням від 14.04.2023 року №04 відповідачем донараховано податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування 1005438,81 грн. ((за 2019 р. 1405278,48 грн. х 18% х 1,21951 = 308475,21 грн.) + (за 2021 р. 3175062,11 грн. х 18% х 1,21951 = 696963,60 грн.)).

Спірним рішенням від 14.04.2023 року №04 відповідачем донараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 68705,11 грн.

Об`єктом оподаткування військовим збором є, зокрема доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п.п.1.2 п.161 підр. 10 р. XX Перехідних положень ПК України).

Ставка збору складає 1,5 відсотки об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 161 підрозділу 10 Кодексу (підпункт 1.3 пункту 161 підрозділу 10 Кодексу). При цьому, підпунктом 1.2 пунктом 161 підрозділу 10 Кодексу встановлено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, зокрема: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідач дійшов висновку про відсутність будь яких документів (договорів, платіжних документів про оплату за товар тощо) щодо придбання ТМЦ фізичною особою платником податків ОСОБА_1 , що свідчить про отримання таких товарів безоплатно, а тому нараховано до бюджету військового збору за 2019 та 2021 роки, а саме: за 2019 рік в сумі - 21079,18 грн. (1405278,48 грн. х 1,5%), а 2021 рік в сумі 47625,93грн. (3175062,11 грн. х 1,5%).

Пунктом 292.1 статті 292 ПК України (у редакції чинній у перевіряємий період з 01.09.2019 по 23.12.2019) визначено, що доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

У 2020 році редакція статті 292 ПК України була змінена.

Згідно пункту 292.1 статті 292 ПК України (у редакції чинній стосовно перевіряємого періоду з 01.02.2021 по 22.06.2021) доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

У пункті 292.3 статті 292 ПК України зазначено, що до суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг).

Безоплатно отриманими вважаються товари (роботи, послуги), надані платнику єдиного податку згідно з письмовими договорами дарування та іншими письмовими договорами, укладеними згідно із законодавством, за якими не передбачено грошової або іншої компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг) чи їх повернення, а також товари, передані платнику єдиного податку на відповідальне зберігання і використані таким платником єдиного податку.

До суми доходу платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість за звітний період також включається сума кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

При цьому, представник позивача наголошував в судовому засіданні на відсутність жодного договору дарування та інших письмових договорів щодо безоплатно отриманих позивачем товарів.

Крім того, у вказаній нормі ПК України наголошено на тому, що до доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг). Проте, відповідачем сума безоплатно отриманих ТМЦ обрахована до доходу фізичної особи, як платника податку на доходи з фізичних осіб. А вказане йде всупереч наведеній нормі ПК України.

Тобто, якщо відповідач дійшов висновку про безоплатно отримані товари позивачем, їх вартість мала б включатись до доходу платника єдиного податку - ФОП, а не до доходу фізичної особи.

Нарахування позивачу як фізичній особі податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період, здійснення господарської діяльності позивача як ФОП є протиправним, з огляду на те, що позивач не отримувала безоплатно товари, які були оплачені позивачем як ФОПом.

Крім того, в акті перевірки відповідач, вказуючи про відсутність документів (банківських виписок, договорів, платіжних документів про оплату за товар тощо), дійшов висновку що отримані платником податків, фізичною-особою ОСОБА_1 таких товарів безоплатно, проте, ці ж товари в подальшому були реалізовані в магазині у період здійснення позивачем господарської діяльності як ФОП.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність нарахування податкового зобов`язання позивачу як фізичній особі з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а відтак, податкові повідомлення рішення від 14.04.2023 року №04 та №04 підлягають скасуванню як протиправні.

Стосовно правомірності винесення податкового повідомлення рішення № 04, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачують податок агентами із доходів платника податків у вигляду з/п (а.с.68 т.1), суд зазначає наступне.

Позивач вказує про відсутність доказів виплати грошової винагороди фізичним особам, які не були пов`язані з позивачем трудовими відносинами, оскільки грошову винагороду у вигляді заробітної плати позивачем виплачена найнятим працівникам, про що подані звіти форми 1ДФ.

Натомість, в акті перевірки вказано, що згідно наданих на перевірку первинних документів (договори суборенди нежитлового приміщення №1 від 25.08.2019 року, №1 від 11.01.2021 року), встановлено, що в порушення вимог п.51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями) не включено нараховані та виплачені суми доходу виплати орендної плати фізичній особі підприємцю за надання в строкове платне користування нежитлове приміщення в податкові розрахунки суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ.

Представник позивача, на ухвалу суду від 15.01.2024 року, надав копії договору суборенди №1 від 25.08.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 та від 11.01.2021 року, укладеного ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 (а.с.85- 91 т.7).

Так, обидва договори суборенди укладені суб`єктами підприємницької діяльності фізичними особами-підприємцями. Від імені ФОП ОСОБА_2 обидва договри скріплені його печаткою.

Відповідно підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податків податковим агентом протягом звітного періоду.

Оскільки правовідносини виникли між позивачем як ФОП та орендодавцем, який також є ФОП, тому в даному випадку позивач не є податковий агент, а тому не має обов`язку подавати звіт за формою 1-ДФ у даних правовідносинах за формою 1-ДФ щодо господарської операції по оплаті оренди.

Отже, податкове повідомлення рішення № 04 підлягає скасуванню, як протиправне.

Стосовно правомірності винесення податкового повідомлення рішення № 04, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн. за платежем адміністративні штрафі на інші санкції (а.с.69 т.1), суд зазначає наступне.

Спірним рішенням до позивача застосований штраф у зв`язку з неданням на запити від 09.03.2023 року №394/12/11-28-24-04, від 13.03.2023 №434/12/11-28-24-04, від 15.03.2023 №521/12/11-28-24-04-0 у повному обсязі витребуваних первинних документів, які використовувались в господарській діяльності, видаткові накладні на придбання та реалізацію товарів, банківські виписки та інше.

Відповідно до пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

З метою отримання первинних документів платнику надано запити про надання інформації та її документального підтвердження:

- від 09.03.2023 року №394/12/11-28-24-04, який був отриманий позивачем особисто 09.03.2023 року (а.с.10 т.2);

- від 13.03.2023 №434/12/11-28-24-04, який був вручений позивачу поштових зв`язком 22.03.2023 року (а.с.11 зв. т.2);

- від 15.03.2023 №521/12/11-28-24-04-02, який був вручений позивачу поштових зв`язком 18.03.2023 року (а.с.12 зв. т.2);

Запитувані документи не були надані до завершення перевірки, про що складено акти, які засвідчують факт ненадання платником податків документів для перевірки №157/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 13.03.2023 року та №174/11-28-24-04/ НОМЕР_1 від 15.03.2023 року (а.с.13-14 т.2).

Акт перевірки датований 22.03.2023 року, при цьому запит від 13.03.2023 року позивачем отриманий 23.03.2023 року (після складання акту) що виключає наявність порушення, визначеного у статті 121 ПК України.

Водночас, запит від 09.03.2023 року позивачем отриманий власноручно 09.03.2023 року, а запит від 15.03.2023 року отриманий позивачем 18.03.2023 року.

У наказі від 03.03.2023 року №299-п визначено проведення перевірки з 09.03.2023 року тривалістю 5 робочих днів (а.с.6 т.2), тобто останній день проведення цієї перевірки був 15.03.2023 року. В акті перевірки вказано, що перевірка проводилась з 09.03.2023 року по 15.03.2023 року.

Отже, направлення запиту від 15.03.2023 №434/12/11-28-24-04 здійснений в останній день перевірки. Вказане, в об`єктивній дійсності, робить неможливим у строк проведення перевірки, надання витребуваних документів.

Направлення поштовим зв`язком запиту від 15.03.2023 №521/12/11-28-24-04-02 проведено в останній день перевірки, що унеможливлює в об`єктивній дійсності, виконати вимоги запиту у термін проведення перевірки. Наказу про продовження терміну перевірки відповідач суду не надав.

Тобто, суд дійшов висновку про відсутність порушення податкового законодавства щодо ненадання на запити від 13.03.2023 №434/12/11-28-24-04 та від 15.03.2023 №521/12/11-28-24-04-02 документів у межах проведення документальної перевірки.

Водночас, суд погоджується із тим, що позивачем на запит від від 09.03.2023 року №394/12/11-28-24-04 не було надано витребуваних документів, а тому вказане свідчить про наявність складу податкового правопорушення, визначеного статтею 121 ПК України, а тому спірне рішення винесене у межах та у спосіб, визначений ПК України. А відтак у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 04 слід відмовити.

Стосовно правомірності винесення податкового повідомлення рішення № 04, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 340,00 грн. за платежем податок на доходи фіз.осіб, що спл.фіз.особами за результатами річного декларування (а.с.72 т.1), суд зазначає наступне.

Спірним рішенням до позивача застосований штраф за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік.

Позивач у позові вказує, що у 2019 році вона не отримувала будь-яких доходів, не від підприємницької діяльності, а з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності, а тому не повинна була подавати податкові декларації про свій майновий стан і доходи за 2019 рік.

Згідно пунктом 177.11 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи. Згідно пунктами 49.1 49.2 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно пунктами 49.1 49.2 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно пункту 521 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

- порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

- відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

- порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

- порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Відповідно до Закону України від 17.03.2020 року №533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», встановлено, що річна декларація про майновий стан і доходи за 2019 рік, визначена статтею 179 цього Кодексу, подається до 1 липня 2020 року, крім випадків, передбачених розділомцього Кодексу, коли така декларація може бути подана пізніше цього строку. При цьому вимоги підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 не застосовуються.

Таким чином, граничний термін подання річної декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік перенесено з 1 травня 2020 року на 1 липня 2020 року. Водночас, згідно із пункту 521 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України штрафні санкції за неподання декларації про майновий стан і доходи не застосовуються, що є підставою для скасування спірного рішення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про скасування повідомлення рішення від 14.04.2023 року № 04, як протиправного.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за позовні вимоги в сумі 11593 грн. (а.с.21, 22 т.1) як 1% від суми оскаржуваного податкового зобов`язання за чотирма ППР (1159245,52).

На підставі викладеного, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на оплату судового збору у сумі 11582,80 грн. (11593 10,2).

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; код ЄДРПОУ ВП 43995486) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 14.04.2023 року №04.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 14.04.2023 року №04.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 14.04.2023 року №04.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 14.04.2023 року №04.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 11582,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК