Справа № 300/1418/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/1418/23 пров. № А/857/16597/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у справі №300/1418/23 за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

суддя в 1-й інстанції - Главач І. А.,

час ухвалення рішення - 11.08.2023 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження заступника начальника Головного Управління ДПС в Івано-Франківській області №58-л від 06 лютого 2023 року про анулювання ліцензії ФОП ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний № 2201150.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що питання дотримання відповідачем процедури призначення та проведення фактичної перевірки є істотним для вирішення цього спору. Враховуючи відсутність правових підстав для її проведення, за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутні підстав для прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів наявності у позивача в кафе алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, під час проведення фактичної перевірки. Також не надано доказів виявлення факту маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку з ознаками підробки. Звертає увагу на те, що податкова інформація не визнається належним доказом і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника до відповідальності. Крім того, акт перевірки не містить достатньої інформації, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем правил маркування алкогольних виробів. Таким чином вважає, що оскаржуване розпорядження №58-л від 06 лютого 2023 року є протиправним та підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, який аналогічний відзиву на позовну заяву, в якому зазначає про те, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає отримання інформації про порушення вимог законодавства. У ході фактичної перевірки контролюючим органом встановлено ряд порушень, в тому числі роздрібна торгівля алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Зокрема, згідно з контрольною стрічкою за період з 30 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року реалізовувалися алкогольні напої з однаковою маркою акцизного податку, встановлено 34 таких випадки. Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв тощо несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів. Вказане порушення є самостійною підставою для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 08 вересня 1999 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем. Основний вид економічної діяльності: 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (а.с. 7-8).

Наказом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 23 січня 2023 року № 120-п призначено проведення фактичної перевірки в магазині-кафе за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарювання ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідно до цього наказу та направлень №№ 203, 204 від 23 січня 2023 року (а.с. 40, 41) службові особи відповідача здійснили фактичну перевірку в магазині-кафе, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , про що склали акт від 23 січня 2023 року №26/09-19-09-01/ НОМЕР_1 (а.с.13-17, 42-46).

Акт перевірки від 23 січня 2023 року № 26/09-19-09-01/ НОМЕР_1 в описовій частині містить інформацію про наявність у позивача ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями № 2201150 терміном дії з 23 квітня 2022 року по 23 квітня 2023 року (а.с.6, 14, 43) та ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами №2201021 терміном дії з 23 квітня 2022 року по 23 квітня 2023 року (а.с.14, 43).

Під час проведення перевірки, встановлено порушення:

- роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено ст.11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" (зі змінами та доповненнями);

- продаж алкогольних напоїв на території Івано-Франківської області в заборонений час згідно з наказом Івано-Франківської військової адміністрації № 12 від 04 квітня 2022 року;

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Вартість товарів отриманих для реалізації становить 14 162,00 грн, чим порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", із змінами та доповненнями;

- проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при реалізації підакцизної групи товарів.

Так, перевіркою, серед іншого, встановлено порушення ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" - у період з 30 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року реалізовано 32 пляшки горілки "Княгинин на бруньках", "Княгинин люкс", "Державна", "Княгинин оригінальна" та "Франківська оригінальна" без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме реалізовано алкогольні напої з однаковими марками акцизного податку номери і серії яких дублюються у фіскальних чеках РРО.

06 лютого 2023 року у зв`язку з виявленим порушеннями ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено розпорядження за № 58-л, яким анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за № 2201150 терміном дії з 23 квітня 2022 року по 23 квітня 2023 року, видану фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом встановлено реалізацію алкогольних напоїв, що вважаються немаркованими згідно з підпункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, тобто продаж алкогольних напоїв, маркованих з відхиленням від вимог Положення №1251 (марками акцизного податку з однаковими реквізитами), а тому оскаржуване розпорядження №58-л від 06 лютого 2023 року в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер №2201150, що видана фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , прийнято на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, та обґрунтовано, тому підстави для його скасування відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Кодексу) .

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Таким чином, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про безпідставність доводів позивача щодо протиправності оскаржуваного розпорядження, оскільки порушень положень законодавства в частині наявності підстав та процедури проведення перевірки, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки, відповідачем допущено не було.

Крім того, матеріалами справи стверджується, що підставою для винесення спірного в цій справі розпорядження було встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання алкогольними напоями без марок акцизного податку, а не порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

За змістом п.19-1.1. ст.19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції: 19-1.1.13 здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; 19-1.1.14 здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; 19-1.1.16 здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; 19-1.1.18 організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу, направлень та акту перевірки фактична перевірка позивача була проведена двома особами контролюючого органу у присутності позивача з врученням до її проведення наказу, направлень на перевірку та пред`явленням службових посвідчень, про що свідчить підпис позивача, що підтверджується актом перевірки та поясненнями позивача у цьому акті (а.с. 13-17, 40, 41, 42-46).

Тобто, перед початком перевірки посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області пред`явлені документи, визначені п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України. Посадові особи відповідача були допущені до проведення перевірки.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про наявність порушень при призначенні та здійсненні перевірки, зокрема, щодо відсутності підстав для проведення такої є безпідставними та погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що протиправності у призначенні та проведенні фактичної перевірки позивача не встановлено.

Щодо порушень встановлених в акті перевірки, які стали підставою прийняття оскаржуваного розпорядження про анулювання ліцензії, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п.14.1.107. ст.14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (підпункт 14.1.109).

За змістом п.226.1 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Пункт 226.9 ст.226 ПК України передбачає, що вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Відповідно до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, підприємства-виробники та імпортери алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах (далі - покупці марок), подають засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" щомісяця до 8 числа продавцю марок акцизного податку (далі - продавець марок) для задоволення через два місяці потреби в марках таку інформацію: попередню заявку-розрахунок про потребу в марках за їх видами, реквізити платіжного документа/платіжних документів (номер, дата платіжного доручення та сума перерахованих коштів) на перерахування плати за виготовлення марок та звіт про використання марок, придбаних у попередньому місяці. Поняття "продавець марок акцизного податку" вживається у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Згідно з п.27 Положення №1251 у разі виявлення продавцем марок невідповідності їх вимогам законодавства чи явних ознак підроблення такі марки повертаються підприємству-виробнику для проведення експертизи, про що покупцеві марок видається довідка. Після одержання висновку експертизи складається акт, на підставі якого зазначені марки підлягають знищенню підприємством-виробником, а у разі визнання марок фальшивими чи підробленими - надсилаються до відповідних правоохоронних органів.

Склад виявленого під час перевірки правопорушення утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

За змістом п.5 Положення №1251 марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих-код).

На кожну марку наносяться такі реквізити:

слова УКРАЇНА, МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ, ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ (для тютюнових виробів);

позначення виду марки, що складається із слів та літер алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція) - АВ ЛГП, алкоголь вітчизняний (виноробна продукція) - АВ ВП, алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція) - АІ ЛГП, алкоголь імпортний (виноробна продукція) - АІ ВП, тютюн вітчизняний (сигарети з фільтром) - ТВ ЗФ, тютюн вітчизняний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТВ БФ, тютюн вітчизняний (сигарили) - ТВ СГ, тютюн імпортний (сигарети з фільтром) - ТІ ЗФ, тютюн імпортний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТІ БФ, тютюн імпортний (сигарили) - ТІ СГ, тютюн вітчизняний (інші вироби) - ТВ ІНШІ, тютюн імпортний (інші вироби) - ТІ ІНШІ, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням вітчизняні - ТВЕН В, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням імпортні - ТВЕН І, рідина імпортна - РІ, рідина вітчизняна - РВ;

індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах) через скісну риску, сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв, кількість штук у пачці або упаковці (для сигарет, цигарок та сигарил);

реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв).

Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки.

QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб-ресурс для перевірки марки.

QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність.

Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству-виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку.

Отже, перелічені вище норми унеможливлюють факт законного повторного використання марки акцизного податку.

Матеріалами справи стверджується, що контролюючим органом за результатом проведеного аналізу бази даних СОД РРО (почекова інформація) здійснено аналіз та співставлення інформації щодо відображення у фіскальних чеках цифрового значення та штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) та встановлено систематичну реалізацію позивачем алкогольних напоїв з однаковими реквізитами марок акцизного податку, які зазначені у розрахункових документах.

Так, відповідно до даних системи обліку даних РРО ДПС України встановлено, що згідно з фіскальними чеками РРО (фіскальний номер ), а саме: з акцизною маркою ААОС710756 реалізовано 34 одиниці товару горілки "Княгинин на бруньках", "Княгинин люкс", "Державна", "Княгинин оригінальна" та "Франківська оригінальна": чеки №№ 5363, 5364, 5389, 5404, 5444, 5469, 5477, 5489, 5504, 5544, 5602, 5650, 5699, 5750, 5752, 5840, 5860, 5861, 5932, 5934,5962, 5964, 6061, 6159, 6254, 6286, 6349, 6384, 6392, 6425, 6426, 7772, 7320, 7117 на загальну суму 3 047,00 грн. (а.с.17, 46, 47-80).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що податковим органом встановлено реалізацію алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими згідно з підпунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, тобто встановлено продаж алкогольних напоїв, маркованих з відхиленням від вимог Положення №1251 (марками акцизного податку з однаковими реквізитами).

Крім того, вказані обставини підтверджуються доданими до матеріалів справи витягами з бази даних СОД РРО (почекова інформація) (а.с.47-80) та не заперечувалося позивачем.

За змістом ст.1 Закону України №481/95-ВР анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Ч.52 ст.15 Закону України №481/95-ВР передбачає, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Відповідно до ч.53 ст.15 Закону України №481/95-ВР ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Положення №1251 містить опис зразка (розміру та реквізитів) марки акцизного податку для алкогольних напоїв, що надає змогу будь-якій особі перевірити відповідність марки акцизного податку вимогам чинного законодавства.

При цьому, хоча маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку і здійснюється виробниками цієї продукції, втім порушенням норм Закону №481/95 щодо правил торгівлі такими напоями є, зокрема, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що позивачем у поданому позові факт невідповідності марок акцизного податку вимогам Положення № 1251 не заперечувався.

Доводи позивача про те, що актом фактичної перевірки не встановлювався факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку чи маркування алкогольних напоїв з ознаками підробки, що за законом є підставою для анулювання ліцензії, є цілком незмістовними, позаяк зазначена вище інформації з даних СОД РРО (почекова інформація) є додатком до акту фактичної перевірки, тобто належними та достатніми доказами самого факту торгівлі позивачем алкогольними напоями без марок акцизного податку.

Позивач, як суб`єкт господарювання, що здійснює реалізацію алкогольних напоїв, несе персональну відповідальність за свою діяльність та її наслідки.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючим органом встановлено реалізацію алкогольних напоїв, що вважаються немаркованими згідно з підпункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, тобто продаж алкогольних напоїв, маркованих з відхиленням від вимог Положення №1251 (марками акцизного податку з однаковими реквізитами), а тому оскаржуване розпорядження № 58-л від 06 лютого 2023 року в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер №2201150, що видана фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , прийнято на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, та обґрунтовано, тому підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Апелянтом долучено до матеріалів справи копію постанови від 14 червня 2023 року у справі №351/462/23, якою постанову Снятинського районного суду від 12 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП скасовано та закрито провадження по справі, однак колегія суддів вважає, що така не спростовує факту продажу алкогольних напоїв, маркованих з відхиленням від вимог Положення №1251, а, відповідно, і правомірності прийнятого оскаржуваного розпорядження.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2023 року у справі №300/1418/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 19 січня 2024 року.