Справа № 600/6666/23-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Чернівці Справа № 600/6666/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 10 ОГШБр стосовно не розгляду рапорту від 18.07.2023;

???зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 10 ОГШБр розглянути рапорт по суті від 18.07.2023 та звільнити зі служби ОСОБА_1 на підставі ст. 26 ч. 4 п. б Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (редакція 30.06.2023);

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 видати табель матеріальних виплат за час служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що пройшов ВЛК, на підставі якого його визнано «Обмежено придатним до військової служби. Не придатний до військової служби в високомобільних, десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах». Крім того, позивач зазначав, що 20.02.2023 отримав статус особи з інвалідністю та посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. На підставі зазначеного, 18.07.2023 він подав рапорт про звільнення з військової служби за станом здоров`я. Оскільки, рапорт не було розглянуто, позивач вважає бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною.

За вказаною позовною заявою ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Військова частина НОМЕР_1 (далі - відповідач) подала до суду відзив, в якому просила відмовити позивачу в задоволення позову. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходили рапорти позивача про звільнення з військової служби, а відповідно їх розгляд не відбувався.

У відзиві відповідач також вказував на безпідставність посилань позивача щодо наявності підстав для звільнення його з військової служби за станом здоров`я у зв`язку із наявністю 2 групи інвалідності згідно п.п. б) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, оскільки позивач визнаний обмежено придатним до військової служби.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 123 від 10.05.2022 призваного по мобілізації солдата ОСОБА_1 , стрільця стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони відділу Чернівецького районного центру комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області, зарахованого наказом Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 07.05.2022 № 84-РС у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , та призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 10.05.2022 № 58- РС, на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , з 10.05.2022 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 № 1560, позивач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 підтверджується також копією військового квитка серії НОМЕР_3 та не заперечувалося відповідачем під час розгляду справи по суті.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2022 № 416 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовця призваного по мобілізації солдата ОСОБА_1 , поранення солдата ОСОБА_1 отримане під час виконання службових обов`язків та захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2022 № 1929, позивача визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Згідно постанови № 1929 гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2022 позивача визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

В матеріалах справи також міститься копія довідки Івано-Франківського обласного бюро МСЕК серії 12ААА № 056158 від 15.02.2023 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, згідно якої ступінь втрати працездатності позивача у відсотках складає 80%.

Наказом управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної військової адміністрації Чернівецької області від 20.02.2023 № 28-ОГД Про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни позивачу надано статус особи з інвалідністю внаслідок війни, у зв`язку із одержанням 2 групи інвалідності, причина захворювання , пов`язане із захистом Батьківщини учасника бойових дій, одержаних під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення націон6альної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення.

Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 від 20.02.2023.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 18.07.2023 він звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив звільнити його з військової служби згідно п.п. б ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за станом здоров`я.

На підтвердження наведеної обставини позивач надав до суду опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення від 07.07.2023.

До позовної заяви позивач не надав копію рапорту про звільнення з військової служби, посилаючись на те, що рапорт був написаний ним власноручно в одному екземплярі і надісланий в оригіналі разом з додатками на адресу відповідача.

У позові позивач стверджував, що поданий ним рапорт відповідачем не розглянуто, про прийняте рішення його не повідомлено.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, воєнний стан був неодноразово продовжений і Верховна Рада України щоразу їх затверджувала відповідними законами.

Указом Президента України № 69/2022 Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.92 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено зокрема такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З матеріалів справи видно, що позивач призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 10.05.2022.

За приписами п.п. б п. 2 ч.4 ст. 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану, зокрема: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 - військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Окрім того, відповідно до Додатку 19 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджено наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, визначено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.

Так, відповідно до п. 3 зазначеного Переліку, для звільнення військовослужбовця з військової служби за станом здоров`я подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; висновок (постанова) військово-лікарської комісії; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що підставою для звільнення військовослужбовця з військової служби за призовом під час мобілізації за станом здоров`я є висновок (постанова) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Відповідно до приписів ч. 9 ст. 2 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Згідно із п. 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з п. 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 20.4 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби".

Пунктом 6.1 глави 6 розділу II Положення № 402 встановлено, що направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

У разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

При медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту:

а) "Придатний"…;

б) "Непридатний"…;

в) "Потребує"…;

г) "Обмежено придатний до військової служби". Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, - придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах;

ґ) "Тимчасово непридатний"(п. 20.3. Положення № 402).

Згідно п. 22.12 глави 22 розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Отже, військовослужбовці визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби не звільняються з військової служби, продовжуючи її проходження, хоча із деякими обмеженнями.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2022 № 1929, позивача визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Дослідженням постанови № 1929 ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2022 встановлено, що позивача визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Отже, встановлена стосовно позивача ступінь придатності до військової служби - обмежено придатний до військової служби згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2022 № 1929, постанови № 1929 Гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 від 28.12.2022, не надає йому підстав для звільнення з військової служби.

Суд зауважує, що звільнення військовослужбовця з військової служби за призовом під час мобілізації за станом здоров`я може бути здійснено тільки на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Під час розгляду справи по суті, жодних доказів про непридатність до військової служби за станом здоров`я з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, відповідно до п.п. б ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII, позивач до суду не надав.

З огляду на вказане, та враховуючи той факт, що позивача було визнано не придатним до служби лише у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах та придатним до військової служби до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення з військової служби за станом здоров`я згідно п.п. «б» ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII.

Крім того, суд звертає увагу, що п.п. «б» ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII не передбачає право позивача, як особи з другою групою інвалідністю та втратою професійної працездатності у відповідних відсотках, на звільнення з військової служби за призовом за мобілізацією під час дії воєнного стану.

Суд також зазначає, що згідно п. 2.3.1, 2.3.4 2.3.5, розділу І Положення № 402 Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК). Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Згідно п.п 2.4.3, 2.4.5 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону за рішенням ЦВЛК на ВЛК регіону покладається розгляд, контроль, затвердження постанов позаштатних постійно діючих ВЛК, організованих при військових частинах, які дислокуються на території регіону, незалежно від підпорядкування.

ВЛК регіону має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

Згідно п.п. 2.4.6., 2.4.10 розділу І Положення № 402 Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Отже, наведеними нормами Положення №402 визначена процедура оскарження постанови ВЛК регіонів.

Доказів незгоди з висновком зазначеним у постанові № 1929 ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2022 позивачем до суду не надано, а також не надано доказів її оскарження до ЦВЛК.

Таким чином, на дату звернення позивача до суду з даним позовом постанова № 1929 ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2022 була чинною.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Водночас суд зауважує, що позивач є обмежено придатним до військової служби, проте він має право нести військову службу у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Відповідно до п. 4.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454, переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які мають потребу за станом свого здоров`я або за станом здоров`я членів сімей змінити місце служби і проживання, а також за сімейними обставинами та з інших поважних причин, або на нижчу на один ступінь посаду за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені військові звання старший лейтенант або молодший сержант (старшина 2 статті)) провадиться на особисте прохання відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 82 Положення за рапортом військовослужбовця, поданим за підпорядкуванням.

Крім рапорту військовослужбовця, підставами для прийняття рішення щодо його переміщення за станом здоров`я, сімейними обставинами чи з інших поважних причин є постанова (висновки) військово-лікарської та лікарсько-консультативної комісій, акт обстеження сімейного стану, документи, що підтверджують наявність і вік дітей, наявність житла, розміри доходів тощо.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи по суті позивач не довів, а суд не встановив факти та/або обставини, які б свідчили про звернення позивача до відповідача з відповідним клопотанням (рапортом) про переведення його на види служби та роботи, що не протипоказані йому за станом здоров`я, зокрема до військової служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача видати табель матеріальних виплат за час служби, суд також ставиться критично, оскільки позивачем не надано доказів звернення із заявою про видачу табелю матеріальних виплат за час служби та доказів відмови відповідачем у розгляді такої заяви. Крім того, така позовна вимога не є способом захисту порушеного права та не спрямована на вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин, оскільки фактично є клопотанням про витребування доказів по справі. Тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи по суті відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність своїх дій, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Доводи позивача щодо протиправності бездіяльності відповідача, суд відхиляє, оскільки під час розгляду справи по суті ним не доведено факту вчинення відповідачем бездіяльності, дій та рішень відносно позивача.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241-243, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

відповідач військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Суддя В.К. Левицький