Справа № 295/15041/23
Суддя: Воробйова Т. А.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІЖ №00067713 від 31.10.2023, винесену інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В. за ч.3 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення; стягнути з відповідача 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що постановою інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута В.В. серії ІЖ №00067713 від 31.10.2023 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , в м.Житомирі, по майдану Соборному, 1.

Позивач вважає, що вищевказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою і незаконною. Зазначає, що при винесенні постанови відповідач взагалі не розібрався із правилами паркування, дорожньою розміткою та визначеного місця паркування транспорту, належним чином не дослідив всіх обставин справи. Правила дорожнього руху позивач не порушував.

У позові зазначено, що позивач припаркував автомобіль відповідно дорожнього знаку 5.42.1 ПДР. Окрім цього, даний відрізок дороги, на якому розміщені автомобілі з двох сторін, не є проїзною вулицею, і слугує лише для заїзду та виїзду з парковки транспортних засобів, які там розміщуються. Також до даної вулиці Т-подібно примикають вулиці Рильського та Кафедральна. Зокрема, по вул. Кафедральній, яка є проїзною вулицею, і по якій здійснюється рух, ближче до якої був припаркований автомобіль Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , дозволено паркування автомобілів по обидва боки вулиці. На момент зупинки, біля 09 години 31.10.2023, автомобілі припарковані на майдані Соборному, 1, біля адміністративної будівлі суду, з двох сторін та по вулиці Кафедральній. Автомобіль Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , був припаркований відповідно до правил паркування. Обмежуючих паркування знаків та розмітки щодо обмеження зони паркування, немає. Відсутня також розмітка пішохідних переходів та дорожні знаки 1.32 ПДР.

На думку позивача, відповідач порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП, не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена.Докази вини позивача відсутні, а отже немає суб`єктивної сторони і, відповідно, складу правопорушення.

Неправомірними, за твердженням позивача, діями інспектора з паркування, ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що у зв`язку з виявленням на лобовому склі автомобіля повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач був шокований, що призвело до порушення його планів на день, втрати заробітку та довіри клієнтів. Було завдано шкоди здоров`ю позивача, у нього піднявся тиск та рівень цукру у крові, було порушено нормальний спосіб життя позивача та він був змушений докладати зусиль для захисту своїх прав та лікування. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.11.2023 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

07.12.2023 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому вказано, що відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Заперечуючи проти вимог позову, відповідач посилається на те, що інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В. 31.10.2023 о 09 год 36 хв було виявлено та зафіксовано у напівавтоматичному режимі транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який здійснив зупинку на перехресті по майдану Соборному, а саме в районі будинку 1, чим порушено п.п. Ґ п.15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 279-1 КУпАП, за матеріалами фотофіксації, 31.10.2023 інспектором з паркування муніципальної інспекції складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІЖ №00057713, яке було залишено на лобовому склі транспортного засобу НОМЕР_1 .

Представник відповідача вказує, що позивач звернувся до суду із проханням скасувати постанову серії ІЖ№00067713 від 31.10.2023 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , винесену інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В. за ч.3 ст.122 КУпАП. Проте, правопорушення серії ІЖ№00067713 не існує, оскільки станом на 04.12.2023 крайньою фіксацією правопорушення є фіксація серії ІЖ№00059601. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності є проміжним документом, який лише інформує водія транспортного засобу про порушення ПДР та виноситься інспектором з паркування за особливих умов - у разі, якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 КУпАП, на місці вчинення правопорушення. Повідомлення серії ІЖ №00057713 від 31.10.2023 не є правовим документом, який установлює відповідальність для позивача та за своєю суттю не породжує для останнього жодних прав і обов`язків. Вказане повідомлення не є актом індивідуальної дії, оскільки не містить і не повинне містити інформацію про особу, якої воно стосується. Таким актом є постанова про накладення адміністративного стягнення, яка в даному випадку не є предметом оскарження.

Представник відповідача вважає, що спір в даній адміністративній справі не підпадає під визначення публічно-правового спору, наведеного в статті 19 КАС України. Відсутність спору виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на викладене, вимоги про скасування повідомлення серії ІЖ №00057713, складеного 31.10.2023, яке оспорюється позивачем як «постанова», не підлягає розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягає судовому розгляду.

На підставі наведеного, представник відповідача просить закрити провадження у справі.

27.12.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує про те, що на фотознімках, які долучені до відзиву, чітко видно, що автомобіль був припаркований не на перехресті, не на пішохідному переході, і не чинив перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Автомобіль був припаркований у межах дії знаку «парковка». Будь яких обмежень паркування автомобілів в зоні дії знаку не існує. На лобовому склі було залишено повідомлення про накладення штрафу з посиланням на постанову серії ІЖ №00067713 від 31.10.2023 із зазначенням реквізитів сплати штрафу, тому твердження відповідача, що повідомлення є проміжним документом, позивач вважає таким, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки воно зобов`язує водія сплатити штраф, а тому є нормою прямої дії. Позов просить задовольнити.

03.01.2024 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому представник відповідача вказує, що позивач оскаржує саме повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІЖ№00057713, та просить суд скасувати постанову серії ІЖ№00067713 від 31.10.2023 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , винесену інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В. за ч.3 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушенгня, постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № позивачем не оскаржується.

В запереченні представник відповідача зауважує, що хоч у позові позивач зазначає, що він був шокований та подальші плани на день були паралізовані, що він був вимушений відкласти свої справи, внаслідок чого втратив заробіток та довіру своїх клієнтів, проте, жодних доказів до позовної заяви чи до заперечення на відзив на позовну заяву позивач не долучив. Також не надано жодного доказу, який свідчив би про зміну стану здоров`я через притягнення до адміністративної відповідальності. У позовній заяві та у запереченні на відзив на позовну заяву не наведено жодних підтверджень та доказів, що свідчать про спричинення моральних страждань позивачу, як і не доведено фактичними доказами суму, яка визначена позивачем як розмір моральної шкоди 10000грн.

Також у запереченні вказано, що відповідач вважає заявлений позивачем орієнтовний розмір витрат на правову допомогу не співмірним зі складністю справи та необґрунтованим, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданої правничої допомоги не підтверджені належними доказами.

Представник відповідача просить закрити провадження у справі та відмовити у стягненні моральної шкоди та судових витрат.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористалися своїм процесуальним правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною третьою статті 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частин третьої-сьомої 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.

При цьому, норма частини першої статті 14-2 КУпАП передбачає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить скасувати постанову серії ІЖ №00057713 (у позові помилково зазначено номер повідомлення 00067713), винесену інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В.

З доданої до позовної заяви копії повідомлення вбачається, що воно має назву «Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІЖ №00057713».

Таким чином, виходячи з назви постанови, суд дійшов висновку, що у позивача могло скластися враження, що постанова про адміністративне правопорушення має серію та номер ІЖ №00057713.

Разом з тим, зі змісту позову та доданих доказів встановлено, що предметом оскарження є не повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, а безпосередньо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.

Помилкове сприйняття ОСОБА_1 серії та номеру повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності як серії та номеру постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не може бути підставою для відмови позивачу у доступі до правосуддя та закриття провадження у справі, оскільки предметом спору у даній справі є притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, даний позов ухвалою суду від 09.11.2023 був залишений без руху, та у межах визначеного в ухвалі строку для усунення недоліків позовної заяви, позивачем долучено до справи копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 06.11.2023, складену провідним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 680,00 грн.

Суд зауважує, що надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви призводить до порушення права на справедливий судовий захист. Надто формального ставлення до передбачених законом вимог слід уникати, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Встановлено, що відповідно до змісту повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІЖ №00057713, провідним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради, ОСОБА_2 , в режимі фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , 2023.10.31 09:36:33, м.Житомир, вул.Соборний майдан, 1, відповідальність за яке передбачена КУпАП ст.122 ч.3 КУпАП, п 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху. Стосовно власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень. Фото/відеоматеріали транспортного засобу в момент вчинення правопорушення розміщено на офіційному Веб-сайті муніципальної інспекції Житомирської міської ради. Копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності буде надіслано в порядку ст. 279-1 КУпАП за місцем реєстрації власника (належного користувача) транспортного засобу. Фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу Logic Instrument fleldbook K80V2.

06.11.2023 провідним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради, Когутом В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № до повідомлення серії ІЖ №00057713, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 31.10.2023 о 09:36 год, транспортним засобом Mercedes-Benz, НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Житомир, майдан Соборний, 1, чим порушено вимоги підпункту (ґ) 15.9 розділу 15 ПДР України, на перехресті.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: […] технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) […].

Положеннями ч.3 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (зі змінами та доповненнями).

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальника.

У відповідності до п.15.1 Правил дорожнього руху зупинка та стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 15.9. Правил дорожнього руху, зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно з підпунктом «а» пункту 15.10. Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Як слідує з тлумачення положень ч.3 ст.122 КупАП, складом адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивною стороною, вважається наявність перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До відзиву представником відповідача додано фотоматеріали, отримані інспектором з паркування Когутом В.В., під час фотозйомки правопорушення, дата та час фіксації: 31.10.2023 09:36:35, з яких вбачається, що автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 , припарковано безпосередньо перед краєм перехрещуваної проїзної частини.

Суд зазначає, що фотофіксація правопорушення є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення в контексті положень ст.251 КУпАП.

У суду не виникає будь-яких сумнівів у тому, що вказані фотографії зроблені інспектором з паркування під час виявлення порушень ПДР, не здобуто доказів їх необ`єктивності чи недійсності під час судового розгляду справи. Водночас, фотофіксація правопорушень здійснена відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП, з врахуванням місця розташування автомобіля по відношенню до нерухомих об`єктів.

Будь-яких доказів, що місце паркування автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 , позначене дорожнім знаком 5.42.1 (місце для стоянки) чи 5.43 (зона стоянки), позивачем до позову не додано.

Посилання позивача на відсутність дорожніх знаків чи дорожньої розмітки, яка забороняє паркування автомобілів у місці, де було виявлено автомобіль позивача, який постановлено на стояку з порушенням ПДР, є безпідставними, оскільки стоянка автомобілів у таких місцях - ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, забороняється ПДР України, які позивач, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати й неухильно виконувати.

Поставивши автомобіль на стоянку на відстані ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, позивач допустив порушення прямих приписів ПДР України, що тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, наданими відповідачем доказами підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а наведені у позові доводи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді, отже суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною, тому позов у цій частині також задоволенню не підлягає.

У відповідності до п.5 ч.1 ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються, у відповідності до приписів ст. 134, 139 КАС України.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 9, 23, 213, 251, 280 КУпАП, статтями 90, 241-246, 250-251, 286 КАС України,суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду за наслідками розгляду судом першої інстанції справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Муніципальна інспекція Житомирської міської ради, адреса: 10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2, .

Суддя Т.А. Воробйова