Справа № 520/35026/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 січня 2024 року № 520/35026/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за несвоєчасні виплату пенсії компенсації за період з 01.01.2016 року по 20.07.2023 року згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за несвоєчасну виплату пенсії компенсацію за період з 01.01.2016 року по 20.07.2023 року згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №643/13571/17 було зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 р., ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ №988 від 11.11.2015 р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18.11.2015 р. «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 р. №268» та довідки №100/28725 від 25.05.2017 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області починаючи з 01.01.2016.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2018 року вказану постанову Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №643/13571/17 залишено без змін.

Постанова Московського районного суду м. Харкова 23.02.2018 року набрала законної сили.

На виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 р. по справі № 643/13571/17 ГУ ПФУ в Харківській області нараховано різницю в пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, яка виплачена в січні 2019 року, доплата пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року виплачено у квітні 2018 року, вказані обставини встановлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі № 520/698/19, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 р. по справі № 643/13571/17, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі №520/698/19 було виконано.

У зв`язку з неповним виконанням постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №643/13571/17 ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова в рамках справи №643/13571/17 з заявою про її роз`яснення.

В обґрунтування заяви зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при виконанні рішення Московського районного суду від 08.12.2017 року по справі № 643/13571/17 не враховує щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Вказав, що 14 травня 2019 року Окружний адміністративний суд м. Києва прийняв рішення по справі № 826/12704/18 яким визнав протиправним та нечинним пункт 3 постанови Кабміну від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям", яким було введено відповідне обмеження врахування при перерахунку надбавки за особливості проходження служби, премії.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року № 826/12704/18 апеляційна скарга Кабміну залишена без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року залишено без змін.

Грошове забезпечення поліцейських встановлено постановою КМУ № 988 і наказом МВС № 260, а оскільки обидва цих нормативно-правових акта передбачають у складі грошового забезпечення надбавку за особливості проходження служби, премію та інші щомісячні види грошового забезпечення, то неврахування під час перерахунку цих складових є порушенням ст.63 Закону № 2262-XII. Відтак на думку пенсіонера Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області неоднаково тлумачить висновки суду, що перешкоджає належному виконанню рішення суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 року було роз`яснено третій абзац резолютивної частини рішення Московського районного суду від 08.12.2017 року по справі № 643/13571/17 зазначивши, що Головне управління Пенcійного фонду України в Харківській області повинно здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року без обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби (100% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років вказаних в довідці №100/28725 від 25.05.2017 р. відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988); надбавки за безперервну службу (90% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років вказаних в довідці №100/28725 від 25.05.2017 р. відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988); премії (33,3% грошового забезпечення вказаного в довідці №100/28725 від 25.05.2017 р. З урахуванням надбавки за особливості проходження служби та надбавки за безперервну службу відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 року по справі № 643/13571/17 повернуто апелянтові.

Ухвала Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 року про роз`янення набрала законної сили 14.09.2020 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 року було виправлено описку в абзаці 2 резолютивної частини ухвали Московського районного суду від 12.05.2020 року по справі № 643/13571/17, зазначивши вірно: роз`яснити третій абзац резолютивної частини рішення Московського районного суду від 08.12.2017 року по справі № 643/13571/17 зазначивши, що Головне управління Пенcійного фонду України в Харківській області повинно здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року без обмеження максимальним розміром пенсії та без обмеження розміру грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби 100% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років вказаних в довідці №100/28725 від 25.05.2017 р. відповідно до постанови КМУ від 11листопада 2015р.№ 988 (6900 грн); надбавки за безперервну службу 90% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років вказаних в довідці №100/28725 від 25.05.2017 р. відповідно до постанови КМУ від 11листопада 2015р.№ 988 та надбавки за особливості проходження служби (12420 грн); премії 33,3% грошового забезпечення вказаного в довідці №100/28725 від 25.05.2017 р. з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та надбавки за безперервну службу відповідно до постанови КМУ від 11листопада 2015р.№ 988 (8731,26 грн).

У рамках надання правової допомоги було отримано витяг з підсистеми «ПВП ДКГ» з

якого вбачається виплата ОСОБА_1 заборгованості з пенсії 20.07.2023 року у розмірі 777732,60 грн.

Однак, вказаний витяг не містив в собі ідентифікуючих ознак, щодо того, що вказана сума стосувалась виконання саме Постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №643/13571/17, з урахуванням її роз`яснення таподальшого виправлення описки, про які вказано вище.

З цього приводу ОСОБА_1 ( надалі Позивач) через адвоката звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області ( надалі відповідач) з питання:

1. повідомлення про стан виконання Постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №643/13571/17 з урахуванням ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 по справі №643/13571/17 про роз`яснення вказаної постанови та, беручи до уваги ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 року справі №643/13571/17 про виправлення описки в ухвалі від 12.05.2020 по справі №643/13571/17, надавши відповідні докази: розрахунок заборгованості з пенсії.

2. нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у разі, якщо з дати набрання законної сили ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 по справі №643/13571/17 про роз`яснення Постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №643/13571/17 - 14.09.2020 року до 24.11.2021 року (дата набрання законної сили ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 року справі №643/13571/17 про виправлення описки в ухвалі від 12.05.2020 по справі №643/13571/17) вказана постанова з роз`ясненнями була невиконаною, а саме: нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.01.2016 року по дату фактичної виплати заборгованості з пенсії.

ГУ ПФУ в Харківській області у відповідь на заяву повідомило про фактичне виконання саме вищевказаних судових рішень по справі №643/13571/17 та надало копію розрахунку заборгованості з пенсії.

З зазначеного розрахунку вбачається, що на виконання судового рішення по справі №643/13571/17 з урахуванням роз`яснень та виправлення описки, нараховано у першій половині вересня 2020 року заборгованість з пенсії у розмірі 777732,60 грн., що відповідає даним витягу з підсистеми «ПВП ДКГ» про виплату 20.07.2023 року вказаної суми.

Щодо заяви в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з дати порушеного права у вигляді неотримання пенсії у належному розмірі (неотриманого доходу) по дату фактичного повного розрахунку, пенсійний орган повідомив, що такого обов`язку на нього у справі №643/13571/17 не покладено, тобто, фактично відмовлено позивачеві у зазначеному.

Однак, враховуючи, що на виконання судового рішення у справі №643/13571/17 з урахуванням роз`яснення та виправлення описки, виплата належних позивачеві з 01.01.2016 сум відбулась лише 20.07.2023 року, пенсійним органом було допущено затримку виплати доходу, відтак, останній, в силу Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», є обтяженим обов`язком з нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії.

Внаслідок того, що відповідачем відповідного обов`язку виконано не було, з його боку допущено протиправну бездіяльність, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 вказаного Закону визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за яки виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Вказані положення також містить і Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати не ставлять у залежність від порядку виплати доходу у добровільному чи судовому порядку.

Компенсація за порушення строків виплати проводиться тоді, коли грошовий дохід (пенсія) особи з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.

При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постанові від 03.07.2018 (справа №521/940/17), від 11.02.2021 у справі № 1540/3742/18, від 12.04.2023 ( справа № 640/2228/20).

За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Крім того, у постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, Верховний Суд зазначив, що згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17.

Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину належних сум, зокрема, грошового забезпечення, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Подібна правова позиція уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16, у постанові від 20.12.2019 у справі №822/1731/16, у постанові від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17, у справі №240/11882/19 від 15.10.2020.

Аналізуючи норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 суд зауважує, що: початком періоду виплати компенсації є день порушеного права особи у вигляді недоотриманого доходу, кінцем фактичне припинення порушення такого права у вигляді отримання такого доходу.

Таким чином, початок порушеного права особи є з 01.01.2016 день, коли пенсія позивача не нараховувалась та не виплачувалась у належному розмірі, вказаний початок періоду не підлягає доказуванню, оскільки встановлений Постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №643/13571/17, яка набрала законної сили, отже, дата 01.01.2016 року є початком обов`язку відповідача з нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії на виконання Постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №643/13571/17 з урахуванням ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 по справі №643/13571/17 про роз`яснення вказаної постанови та, беручи до уваги ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 року справі №643/13571/17 про виправлення описки в ухвалі від 12.05.2020 по справі №643/13571/17, кінцем обов`язку відповідача з нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії на виконання вимог суду у справі №643/13571/17 є 20.07.2023 року день фактичної виплати належних позивачеві сум, зазначена дата йде в узгодженні з нормою ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Отже, враховуючи факт порушення відповідачем строків виплати пенсії позивача у належному розмірі, в силу приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» в останнього виник обов`язок з нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу починаючи з 01.01.2016 року день коли доход у вигляді пенсії в належному розмірі позивачеві не виплачувався по дату фактичної виплати такого доходу у вигляді всіх належних позивачеві сум 20.07.2023.

ЕСПЛ у рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Отже, факт ненарахування та невиплати відповідачем компенсації за несвоєчасну виплату пенсії, всупереч настановам ст.ст. 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», свідчить про порушення ним принципу належного урядування та про порушення прав позивача на отримання такого законного відшкодування у повному обсязі.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов -задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за несвоєчасні виплату пенсії компенсації за період з 01.01.2016 року по 20.07.2023 року згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за несвоєчасну виплату пенсії компенсацію за період з 01.01.2016 року по 20.07.2023 року згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.88 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.