Справа № 420/14271/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/14271/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року, прийняте у складі суду судді Юхтенко Л.Р. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку та виплати пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 04.05.2023 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 04.05.2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.05.2023 року, зареєстровану за вхід. № 13283/Ч-1500-23 від 15.05.2023 року та прийняти рішення за результатами її розгляду, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням вимог матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом 1 було проігноровано той факт, що відповідно до Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, при цьому виконання вимог рішення суду у справі №420/14271/23 призведе до нецільового використання коштів Пенсійного фонду України та суперечитиме нормам чинного законодавства. Апелянт вказує, що пенсію розраховано згідно вимог чинного законодавства та документів наявних в електронній пенсійній справі, тому посилання позивача на те, що Головне управління нараховує та виплачує йому пенсію з 01.10.2017 на інших умовах ніж визначено Законом є безпідставними. До того ж, апелянт вважає, що судом необґрунтовано стягнуто на користь позивача судовий збір.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 .

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджено посвідченням Серія НОМЕР_2 від 30.12.1992 року.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що пенсійним органом було призначено позивачу пенсію за віком згідно з ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 17.10.2012 року, що підтверджено протоколом 20212 від 24.10.2012.

Суд встановив, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 04.05.2023 року, яка зареєстровано за вхід. № 13283/Ч-1500-23 від 15.05.2023 року, в якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж.

Матеріалами справи підтверджено, що на цю заяву відповідачем листом від 29.05.2023 №13693-13283/Ч-02/8-1500/23 надано відповідь, в якій роз`яснено позивачу, що йому призначено дострокову пенсію за віком згідно з ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яку розраховано відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію обчислено, як працюючій особі при страховому стажі 38 років 9 місяців (враховано по 28.02.2022), середньомісячній заробітній платі 5057,34 грн, визначеній за період з 01.01.1986 по 31.12.1990 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 30.09.2012 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.03.2023 становить 2760,00 грн, де: 1959,72 грн розмір пенсії за віком; 53,07 грн доплата за 3 роки понаднормативного стажу; 170,82 грн додаткова пенсія особам, віднесеним до 2 категорії ЧАЕС (ліквідатори); 116,39 грн доплата на індексацію заробітної плати; 460,00 грн доплата особам, яким не виповнилось 70 років.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону, для пенсій, призначених після 01.10.2011, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Враховуючи вищезазначене, представник відповідача зазначив, що до складу пенсійної виплати позивача входить доплата за 3 роки понаднормативного стажу, яка становить 53,07 грн (1769,00 грн * 3 %), що відповідає нормам чинного законодавства.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на те, що відповідачем не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача та не прийнято за результатами їх розгляду відповідного рішення, належним способом захисту прав позивача в цій справі, який відповідатиме завданню адміністративного судочинства, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04.05.2023 року, зареєстровану за вхід. № 13283/Ч-1500-23 від 15.05.2023 року та прийняти рішення за результатами її розгляду, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі Закон № 1058-ІV) та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсійним органом призначено позивачу пенсію за віком згідно з ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17 жовтня 2012 року.

Так, відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ в редакції чинної на час призначення позивачу пенсії за віком, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд встановив, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 04.05.2023 року, яка зареєстровано за вхід. № 13283/Ч-1500-23 від 15.05.2023 року, в якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 в чинній редакції Закону № 796-ХІІ, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач у заяві зазначив, що за частиною 2 ст. 27 Закону № 1058 йому надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058 або спеціальним Законом № 796-ХІІ.

Матеріалами справи підтверджено, що на цю заяву відповідачем листом від 29.05.2023 №13693-13283/Ч-02/8-1500/23 надано відповідь, в якій роз`яснено позивачу, що до складу пенсійної виплати позивача входить доплата за 3 роки понаднормативного стажу, яка становить 53,07 грн (1769,00 грн * 3 %), що відповідає нормам чинного законодавства.

Тобто матеріалами справи підтверджено, що позивач просив відповідача здійснити перерахунок пенсії, на якій відповідач відповідь листом.

Надаючи оцінку таким діям відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем порушено порядок розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії та не прийнято відповідне рішення за заявою позивача.

Так, згідно з ч. 1 ст. 43 Закону № 1058-ІУ перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Суд зазначає, що ст. 44 Закону № 1058-ІУ передбачено порядок призначення (перерахунку) пенсії.

В редакції статті, що діяла на момент звернення позивача до пенсійного органу, передбачено частиною 1, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 1.1 вказаного Порядку заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Пунктом 4.1 розділу IV Порядку передбачено, що Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2 Порядку).

Створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п. 4.3. Порядку).

Як вже було зазначено судом, позивачем була подана до пенсійного органу заява про перерахунок пенсії, але відповідачем була надана відповідь на цю заяву листом.

З огляду на те, що відповідачем не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача та не прийнято за результатами їх розгляду відповідного рішення, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України). Враховуючи викладене, оскільки в апеляційній скарзі оскаржується рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки висновкам суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: І. О. Турецька

Суддя: Ю.В. Осіпов