Справа № 300/8207/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" січня 2024 р. справа № 300/8207/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії; зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії з 20.02.2023.
Позовні вимоги мотивовано тим, що під час призначення позивачу пенсії за віком з 21.02.2023 пенсійним органом не зараховано до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.07.1983 по 29.10.1985 в колгоспі імені Суворова. Позивач звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою від 03.07.2023 про перерахунок пенсії, за результатом розгляду якої ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 26.07.2023 № 6801-6417/М-02/8-0900/23 повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.07.1983 по 29.10.1985 в колгоспі імені Суворова, оскільки відсутня довідка про період роботи в колгоспі з вказаним встановленим і виробленим мінімумом, а запис в трудовій книжці незавірений належним чином. Позивач вважає протиправною таку відмову відповідача в перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.07.1983 по 29.10.1985.
Ухвалою від 04.12.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 22.02.2023 до через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 34-36). До вказаної заяви від 22.02.2023 разом з іншими документами були долучені копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 05.07.1983 та архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Снятинської міської ради від 18.11.2022 за № 629/02-12 про період роботи в колгоспі ім. Суворова за 1983-1985 роки (а.с. 45-50, 52).
29.03.2023 до через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 72-74).
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.03.2023 пенсійним органом призначено позивачу пенсію за віком із 21.02.2023, страховий стаж становить 38 років 4 місяці 17 днів. Згідно розрахунку стажу за період з 01.07.1983 по 29.10.1985, згідно записів трудової книжки щодо роботи у колгоспі імені Суворова, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано лише 25 днів, а саме з 01.07.1985 по 25.07.1985 (а.с. 25).
19.05.2023 до через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій (а.с. 78).
03.07.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою щодо усунення порушення про неврахування при призначенні пенсії до страхового стажу періоду роботи з 01.07.1983 по 29.10.1985 у колгоспі ім. Суворова.
Листом № 6801-6417/М-02/8-0900/23 від 26.07.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, але період роботи в колгоспі можна зарахувати до страхового стажу за умови, що в цій трудовій книжці зазначено за кожен рік встановлена норма мінімуму трудової участі в громадському господарстві та фактична кількість нарахованих трудоднів та ці дані повинні бути завірені належним чином навпроти запису за кожен рік має бути підпис та печатка. У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ. Оскільки в електронній пенсійній справі відсутня довідка про період роботи в колгоспі з вказаним встановленим і виробленим мінімумом, а запис в трудовій книжці незавірений належним чином, тому зарахувати період роботи з 01.07.1983 по 29.10.1985 підстав немає (а.с. 6-7).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернулася з цим позовом до суду, в якому просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зробити перерахунок пенсії з 20.02.2023 та зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.07.1983 по 29.10.1985 у колгоспі ім. Суворова.
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами:
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.
Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), а тому на час звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком від 22.02.2023 позивач досягла віку 60 років.
Судом встановлено, що за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.03.2023 пенсійним органом призначено позивачу пенсію за віком із 21.02.2023, страховий стаж становить 38 років 4 місяці 17 днів. Згідно розрахунку стажу за період з 01.07.1983 по 29.10.1985, згідно записів трудової книжки щодо роботи у колгоспі імені Суворова, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано лише 25 днів, а саме з 01.07.1985 по 25.07.1985 (а.с. 25).
03.07.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою щодо роз`яснення причин неврахування при призначенні пенсії до страхового стажу період роботи з 01.07.1983 по 29.10.1985 у колгоспі ім. Суворова згідно записів трудової книжки.
Листом № 6801-6417/М-02/8-0900/23 від 26.07.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.1983 по 29.10.1985, оскільки відсутня довідка про період роботи в колгоспі з вказаним встановленим і виробленим мінімумом, а запис в трудовій книжці незавірений належним чином (а.с. 6-7).
Суд звертає увагу на те, що згідно з статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно відомостей трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 05.07.1983, копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 01.07.1983 прийнята в члени колгоспу ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області; з 01.07.1983 прийнята на роботу в колгосп ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області на посаду вихователя дитячого садка; з 29.10.1985 звільнення з роботи згідно планої заяви у зв`язку із сімейними обставинами, виключена із членів колгоспу у зв`язку зі звільненням з роботи за сімейними обставинами (а.с. 46).
Також в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 05.07.1983 в розділі «Трудова участь в громадському господарстві» містяться записи про відпрацьований річний мінімум на посаді вихователя дитячого садка: в 1983 році відпрацьовано 85 людино-днів; в 1984 році встановлено 240 людино-днів, відпрацьовано 242 людино-дня; в 1985 році відпрацьовано 164 людино-дня. Записи внесені на підставі книг обліку, засвідчені головою колгоспу ім. Суворова та засвідчені печаткою колгоспу (а.с. 49).
Щодо доводів відповідача про те, що записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 05.07.1983 щодо встановленого та фактично відпрацьованого мінімуму трудової участі у громадському господарстві за кожний рік зроблені не в установленому порядку, то суд вказує на таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Таким чином, єдиною підставою для не врахування до трудового стажу періоду роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.
Так, відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).
Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Також встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "Членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "Відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "Трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.
Отож, виходячи з наведеного, можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
В спірному випадку трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 05.07.1983 містить відомості про трудову участь позивача в громадському господарстві із встановленим річним мінімумом трудової участі: в 1983 році відпрацьовано 85 людино-днів; в 1984 році встановлено 240 людино-днів, відпрацьовано 242 людино-дня; в 1985 році відпрацьовано 164 людино-дня (а.с. 49).
Такі записи підтверджують виконання позивачем встановлених в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області річних мінімумів трудової участі за період з 01.07.1983 по 29.10.1985 та містять підстави внесення таких записів книги обліку, підпис голови колгоспу та відтиск печатки колгоспу, а тому є помилковими доводи відповідача про незазначення підстав внесення в трудову книжку відомостей про трудову участь позивача в громадському господарстві із встановленим річним мінімумом трудової участі та не завірення таких записів належним чином.
Щодо доводів відповідача про те, що відомості в трудовій книжці колгоспника про встановлено норму мінімуму трудової участі в громадському господарстві та фактичну кількість нархованих трудоднів повинні бути завірені належним чином навпроти запису за кожен рік має бути підпис та печатка, то такі доводи є безпідставними, оскільки Основні Положення не містять вимог щодо обов`язково засвідчення кожного конкретного запису про встановлення норми мінімуму трудової участі в громадському господарстві та фактичну кількість нархованих трудоднів шляхом окремого проставлення підпису та печатки за кожен рік, а тому цілком достатньо засвідчення одним підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою колгоспу записів за всі роки, оскільки особа працювала всі ці роки в одному і тому ж колгоспі, на одній і тій же посаді.
Окрім цього, пунктом 13 Основних Положень встановлено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність відповідно до статуту і правил внутрішнього розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Згідно з пунктом 14 Основних Положень правління колгоспів вживають заходи щодо строгого дотримання встановленого порядку ведення трудових книжок, забезпечення кадрів працівників, які ведуть трудові книжки, підготовленими до такої роботи особами, забезпечують належне зберігання архівних документів, які стосуються трудової діяльності колгоспників.
Таким чином, відповідальність за організацію робіт з ведення трудових книжок покладено на голову колгоспу, а не працівника.
Аналогічні вимоги містяться також в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, яка була чинною в спірний період.
Так, відповідно до вказаної Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах Відомості про роботу, Відомості про нагородження, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; в графі 3 розділу Відомості про роботу у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства; в графі 3 пишеться: Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів; бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок; після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок Про трудові книжки робітників і службовців від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічні положення містяться в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 № 301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
В спірному випадку, трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 05.07.1983 оформлена відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, оскільки містить інформацію стосовно періоду роботи з 01.07.1983 по 29.10.1985 в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області, а саме: дати прийняття на роботу, найменування колгоспу, де працювала позивач, а також зазначено на підставі яких наказів позивач прийнята на роботу та звільнена з роботи, містить підпис голови колгоспу та відтиск печатки колгоспу ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області.
При цьому, ні Основними Положеннями, ні Інструкцією, не передбачено наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, відповідачами не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
Окрім цього, до заяви від 22.02.2023 про призначення пенсії позивач надала архівну довідку Комунальної установи «Трудовий архів» Снятинської міської ради від 18.11.2022 за № 629/02-12, згідно якої в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Суворова за 1985 рік зазначено прізвище ОСОБА_2 , відомості про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві з липня 1985 року по липень 1985 року вироблено 25 трудоднів. Підстава: Книга обліку розрахунків по оплаті праці за 1983-1985 роки (а.с. 52). Вищевказана архівна довідка Комунальної установи «Трудовий архів» Снятинської міської ради від 18.11.2022 за № 629/02-12 додатково похідно підтверджує факт роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області. Неспівпадіння даних у вказаній довідці з відомостями трудової книжки щодо кількості відпрацьованих днів за весь період роботи у колгоспі, суд тлумачить на користь позивача, оскільки за спірної ситуації суд відає перевагу даним трудової книжки, як належному та допустимому доказу трудової діяльності працівника, та виходячи з того, що саме на роботодавця покладено обов`язок щодо належного ведення звітності щодо трудової діяльності працівників, оплати їх праці.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що заперечення відповідача щодо наданої позивачем трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи з 01.07.1983 по 29.10.1985 в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області до страхового стажу ОСОБА_1 .
Доводи пенсійного органу в цій частині, викладені в листі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 26.07.2023 № 6801-6417/М-02/8-0900/23 є надмірним формалізмом, наслідком чого стало порушення конституційного права позивача на соціальний захист у формі отримання пенсії за віком в належному розмірі.
Суд переконаний, з огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів в трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення такої трудової книжки.
В спірному випадку в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 05.07.1983 є належно оформлені записи щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 01.07.1983 по 29.10.1985, які мали бути враховані органом пенсійного фонду до страхового стажу позивача.
Судом встановлено, що вказане порушення вчинено відповідачем з дати призначення пенсії ОСОБА_1 , тобто з 21.02.2023, оскільки не враховано повністю відомості, поданої позивачем при зверненні за призначенням пенсії трудової книжки. Позивач подала заяви до пенсійного органу про призначення пенсії 22.02.2023 29.03.2023, 14.06.2023, і до кожної з таких заяв додавала трудову книжку НОМЕР_1 від 05.07.1983. Отримавши заяву від 03.07.2023, в якому позивач звернула увагу на допущене порушення, відповідач його не усунув.
Як вбачається зі заяви позивача від 03.07.2023 про роз`яснення причин неврахування до страхового стажу при призначення пенсії з 21.02.2023 періоду трудової діяльності з 01.07.1983 по 29.10.1985, та листа-відповіді ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 26.07.2023 № 6801-6417/М-02/8-0900/23, позивач дізналася про порушення її права у липні 2023. Цей позов подано до суду 27.11.2023, тобто в межах строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.
Позивач просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок їй пенсії з 20.02.2023, однак така вимога щодо дати перерахунку є безпідставною, оскільки станом на 20.02.2023 позивач ще не отримувала пенсію, а лише досягла пенсійного віку. Пенсію призначено ОСОБА_1 з 21.02.2023, тобто з наступного дня, що йде за днем досягнення пенсійного віку.
Отже, в спірному випадку, суд дійшов висновку, що позивачу безпідставно не зараховано до страхового стажу, що дає право на пенсію, періоди роботи в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області саме з дати призначення їй пенсії 21.02.2023.
Таким чином, перерахунок пенсії позивача із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області з 01.07.1983 по 30.06.1985 та з 26.07.1985 по 29.10.1985 (за виключенням врахованого періоду: з 01.07.1985 по 25.07.1985) має бути здійснений пенсійним органом з 21.02.2023 дати призначення пенсії та допущеного пенсійним органом порушення.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково у спосіб: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періодів роботи в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області з 01.07.1983 по 30.06.1985 та з 26.07.1985 по 29.10.1985, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.02.2023, зарахувавши до страхового стажу позивача періоди роботи в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області з 01.07.1983 по 30.06.1985 та з 26.07.1985 по 29.10.1985. Відмовити в задоволенні решти позову.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію від 23.11.2023 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн. (а.с. 2).
З огляду на часткове задоволення позову, ОСОБА_1 належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 805,2 грн. (536,8 +268,4 (536,8 / 2)).
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в колгоспі ім. Суворова Снятинського району Івано-Франківської області з 01.07.1983 по 30.06.1985 та з 26.07.1985 по 29.10.1985.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.