Справа № 120/17091/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

18 січня 2024 р. Справа № 120/17091/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оскарження рішення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за вимогами якої позивач просить суд: "розібратись в його справі та стягнути з відповідача 2000 грн. моральної шкоди".

Ухвалою суду від 20.11.2023 зазначену позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, залишаючи позовну заяву без руху суд вказав на недотримання позивачем в повному обсязі вимог:

ч. 1 ст. 160 КАС України відповідно до якої у позовні заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування.

п. 4 ч. 5 ст.160 КАС України, відповідно до якого в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, відповідно до якого в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також суд зазначив про порушення позивачем вимог частин 2, 4, 5 статті 94 КАС України відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Цією ухвалою суд встановив позивачу 5-ти денний строк з дня отримання її копії для усунення недоліків позовної заяви, шляхом:

- подання до суду позовної заяви в новій редакції, в якій конкретизувати позовні вимоги із зазначенням предмету оскарження, визначити належний спосіб захисту порушених прав, навести обґрунтування своїх вимог з посиланням на виклад обставин та законодавчих актів які, на думку позивача, не були дотримані відповідачем та призвели до порушення законних прав та інтересів позивача.

- надання суду обґрунтованого розрахунку суми заявленої до відшкодування шкоди, а також надання доказів на підтвердження її розміру.

- надання належним чином засвідчених копій документів, які подані разом із позовною заявою.

Також суд зазначив, що після визначення позивачем зі змістом позовних вимог та способом захисту порушеного права, останньому необхідно надати суду усі докази на яких ґрунтуються його позовні вимоги та які підтверджують обставини справи. Окремо суд звернув увагу, що у разі заявлення позивачем позовних вимог, щодо яких закінчився визначений 10-ти денний строк на оскарження, то позивачу необхідно подати належним чином обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав, що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами.

Копія вказаної ухвали суду від 20.11.2023 двічі направлялась на адресу місця проживання позивача, яка зазначена у позовній заяві " АДРЕСА_1 ", однак до суду повертались не вручені конверти.

Надалі ухвала суду про залишення позовної заяви без руху була отримана позивачем 09.01.2024 у приміщенні суду особисто, що підтверджується його заявою від 09.01.2024 про видачу ухвали суду.

11.01.2024 до суду надійшла заява позивача, якою на виконання вимог ухвали суду від 20.11.2023 позивач надав деякі завірені копії додатків до позовної заяви. Також у подані заяві позивач зазначив, що відмовляється від вимог про відшкодування моральної шкоди.

Втім, перевіряючи повноту усунення позивачем виявлених недоліків позовної заяви згідно ухвали суду від 20.11.2023, суд встановив, що такі недоліки не є усунутими в повному обсязі.

Так в ухвалі про залишення без руху суд звертав увагу позивача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви, яка по формі та змісту має відповідати вимогам, передбаченим статтями 160, 161 КАС України.

Так згідно ч. 1 ст. 160 КАС України у позовні заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування.

Зокрема пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд зазначав, що необхідно врахувати, що способи захисту порушених прав фізичної та юридичної особи у сфері публічно-правових відносин визначаються статтею 5 КАС України.

Так, згідно із частиною першою вказаної статті кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зауважив, що наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання протиправними дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.

Вказав, що за змістом позовних вимог позивач просить суд: "розібратись у його справі і стягнути з відповідача 2000 грн. моральної шкоди".

Суд роз`яснив, що зазначене формулювання позовних вимог не відповідає визначеному у п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України способу захисту порушених прав особи. Позивачем не зазначено, що конкретно він оскаржує, які дії/бездіяльність чи рішення відповідача він вважає протиправними та що слід зобов`язати суб`єкта владних повноважень здійснити для відновлення порушеного його права.

Також суд зазначив, що зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Вказав, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим.

Крім того суд наголосив, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Відтак, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд запропонував позивачеві привести позовну заяву по формі і змісту у відповідності до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України та ст. 5 КАС України, а саме конкретизувати позовні вимоги та визначитись із предметом оскарження та, як наслідок, - належним способом захисту порушених прав.

Також суд звернув увагу позивача на те, що для звернення до суду із позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій, статтею 287 КАС України визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, та обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, вказав, що у разі заявлення позивачем позовних вимог, щодо яких закінчився визначений 10-ти денний строк на оскарження, то позивачу необхідно подати належним чином обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав, що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами.

Крім того, суд також звернув увагу позивача на те, що для того, щоб позовна заява по змісту відповідала вимогам п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в ній обов`язково має бути зазначення обґрунтування (нормативно-правове та фактичне) заявлених позовних вимог.

Зазначив, що особа повинна якнайперше зазначити у позовній заяві суть її порушеного права, яке спричинив суб`єкт владних повноважень (відповідач), для чого і має навести відповідне обґрунтування свого позову із зазначенням доказів, які підтверджують наявне, на думку позивача, порушення.

В ухвалі про залишенню позовної заяви без руху суд дійшов висновку, що позовна заява не містить належного викладу обставин, за яких позивач вважає, що відбулось порушення з боку відповідача його прав та інтересів. також позовна заява не містить жодного викладу нормативно-правового обґрунтування як і не вказано те, в чому саме полягає протиправність дій/бездіяльності/рішення відповідача і які законодавчі акти та норми порушено відповідачем у межах спірних правовідносин.

Суд зауважив, що саме лише посилання на факт отримання постанови відповідача не може слугувати підставою обґрунтованості заявлених вимог. Вказав, що позивачу слід навести обґрунтування своїх вимог з посиланням на виклад обставин та законодавчі акти які, на думку позивача, не були дотримані відповідачем та призвели до порушення законних прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд постановляючи ухвалу від 20.11.2023 про залишення позовної заяви без руху запропонував позивачу подати до суду позовну заяву в новій редакції, в якій конкретизувати позовні вимоги із зазначенням предмету оскарження, а також визначитися із належним способом захисту порушених прав, навести обґрунтування своїх вимог з посиланням на виклад обставин та законодавчих актів які, на думку позивача, не були дотримані відповідачем та призвели до порушення законних прав та інтересів позивача.

Однак дані вказівки ухвали були повністю проігноровані позивачем.

Також в ухвалі від 20.11.2023 суд зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вказав, що після визначення позивачем зі змістом позовних вимог та способом захисту порушеного права, останньому необхідно надати суду усі докази на яких ґрунтуються його позовні вимоги та які підтверджують обставини справи.

Проте така вказівка суду також була проігнорована позивачем, оскільки останній не визначився зі змістом позовних вимог і способом захисту порушеного права та відповідно не надав суду доказів на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем майже повністю було проігноровано ухвалу про залишення позовної заяви без руху, оскільки відповідні недоліки позовної заяви усунуті не були (по факту позивач лише відмовився від вимоги про стягнення майнової шкоди).

З цього приводу позивач не надав будь-яких пояснень чи доказів, які б свідчили про виконання зазначених вище пропозицій суду, як і не вказав жодних обставин чи причин, за яких він не має змоги чи відмовляється усувати недоліки позовної заяви.

При цьому, будь-яких клопотань процесуального характеру щодо можливості продовження встановленого судом строку позивачем також не подано.

За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги ухвали суду від 20.11.2023 позивачем не виконано належним чином та недоліки позовної заяви не усунуто у той спосіб, який визначено судом.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

За правилами передбаченими частинами 5 та 6 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене і беручи до уваги те, що позивач не усунув в повному обсязі недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву ОСОБА_1 належить повернути позивачеві на підставі вищезазначених положень закону.

Додатково суд роз`яснює позивачу, що відповідно до положень частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169,256, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оскарження рішення та стягнення моральної шкоди разом з доданими до неї матеріалами повернути позивачеві.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович