Справа № 160/20337/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області переглянути заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 від 11.04.2023 р., з урахуванням періодів згідно трудових книжок НОМЕР_1 та № НОМЕР_5.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Пенсійним фондом не зараховано періоди роботи позивача згідно трудових книжок НОМЕР_2 і №НОМЕР_5, оскільки ПІБ позивача у них не відповідає паспортним даним.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
14.09.2023 через систему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не визнає позовних вимог з огляду на наступне.
В наданій позивачем трудовій книжці періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004) враховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом. Таким чином страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком № 637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Порядком № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Позовна вимога ОСОБА_1 зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій зарахувати періоди згідно трудової книжки НОМЕР_3 та № НОМЕР_5. не підлягає задоволенню, оскільки обчислення страхового стажу є повноваженнями відповідача, які реалізовуються виключно в процесі прийняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії, та з урахуванням того, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені матеріалами справи.
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась 11.04.2023 до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України із заявою і документами про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 19.04.2023 прийнято рішення №04685001 про відмову ОСОБА_3 у призначенні пенсії.
Пенсійним фондом встановлено, що пенсійний вік заявника становить 63 роки 05 місяців 14 днів.
Право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років мають особи за наявності страхового стажу від 20 до 30 років.
Згідно наданих документів страховий стаж становить 00 років 00 місяців 00 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно трудових книжок НОМЕР_2 та №НОМЕР_5, оскільки ПІБ не відповідає паспортним даним заявника.
У призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач за захистом своїх порушених прав і інтересів з даним позовом звернулась до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист,
що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Частиною 1 ст. 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( Закон №1058-ІV) встановлено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1).
В солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ч. 1 ст. 9 Закону №1058-ІV)
Відповідно до ст. 44 Закону №1058-ІV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
За приписами ч.1. ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.
За приписами ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
За ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закон України № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не зараховано до страхового стажу періодів роботи позивача згідно трудових книжок НОМЕР_2 від 15.10.1978 і №НОМЕР_5 від 04.01.1994, оскільки ПІБ особи у трудових книжках « ОСОБА_4 » не відповідає паспортним даним «Адамян Раїса».
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.
Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 (справа №235/805/17), від 06.12.2019 (справа №663/686/16-а), від 06.12.2019 (справа №500/1561/17) та від 05.12.2019 (справа №242/2536/16-а).
З наданих позивачем копій трудових книжок НОМЕР_2 від 15.10.1978 і №НОМЕР_5 від 04.01.1994, свідоцтва про народження (перекладеного на українську мову) від 11.01.1960 вбачається, що позивач у вказаних документах була записана як « ОСОБА_4 ».
Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 16.03.2023 видано позивачу посвідку на тимчасове проживання, в якій позивач вказана як « ОСОБА_2 ».
Головне управління Державної міграйційної служби України в Дніпропетртовській області листом підтвердило про видачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видачу довідки на тимчасове проживання №800299012 від 16.03.2023 з терміном дії до 15.03.2024.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322 затверджено зразок, технічного опису бланка та Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання.
За пунктами 1-3 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які:
1) досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто;
2) не досягли 16-річного віку або визнані обмежено дієздатними чи недієздатними, - на підставі заяв-анкет осіб, зазначених у частинах другій - тринадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", до яких вони прибули з метою возз`єднання сім`ї.
Пунктами 14, 15 Порядку №322 передбачено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном.
Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах".
У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, чи надіслання запитів у електронній формі захищеними каналами зв`язку отримання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них у паперовій формі.
До підключення Мін`юсту до Реєстру одержання відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, які підлягають обов`язковому внесенню до Реєстру, у разі потреби здійснюється шляхом надсилання до Мін`юсту в електронній формі захищеними каналами зв`язку запиту щодо особи, відповідь на який Мін`юст надає протягом трьох робочих днів з дня його надходження.
Для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають, зокрема:
дійсний паспортний документ іноземця (або паспортні документи - у разі, коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство) або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України;
переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку (підп. 1, 3 п. 32 Порядку №322).
За п.36 Порядку №322 ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, що містяться у базі даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.
Отже, під час отримання посвідки на тимчасове проживання Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було здійснено перевірку документів, що посвідчують особу ОСОБА_1 .
Відповідно до п.88, 89 Порядку №322 до посвідки вноситься така інформація:
5) унікальний номер запису в Реєстрі;
7) дата видачі документа;
8) дата закінчення строку дії документа;
9) підстава для отримання посвідки (код);
10) найменування територіального органу/територіального підрозділу ДМС, що здійснив оформлення посвідки (код);
11) місце народження;
12) відцифрований образ обличчя особи;
13) відцифрований підпис особи.
У посвідці складові імені - "прізвище" та "власне ім`я", а також місце народження іноземця або особи без громадянства зазначаються українською мовою та латинськими літерами відповідно до написання в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства. У разі коли в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, відсутні написання прізвища, імені, громадянства англійською мовою, така особа подає переклад цього документа англійською мовою, завірений в установленому порядку.
В п. 91 Порядку вказано, що заповнення даних здійснюється з дотриманням таких вимог: в елементах даних «ім`я особи» зазначаються прізвище та власне ім`я.
Пунктами 1 і 2 Технічного опису бланка посвідки на тимчасове проживання з безконтактним електронним носієм встановлено, що бланк посвідки на тимчасове проживання з безконтактним електронним носієм (далі - бланк посвідки) виготовляється у формі пластикової картки типу ID-1 розміром 53,98 x 85,6 міліметра та може мати допустимі відхилення відповідно до стандарту ДСТУ ISO/IEC 7810:2008.
До безконтактного електронного носія вноситься інформація, яка зазначена на лицьовому та зворотному боці посвідки, біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя, відцифрований підпис особи), а також дані щодо забезпечення захисту інформації, що внесена до безконтактного електронного носія, відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон).
За п. 6 Технічного опису бланка посвідки на лицьовому боці бланка посвідки містяться п`ять обов`язкових зон візуальної перевірки (I-V), які розміщуються в такій послідовності:
зона I. У сітках виконано стилізоване зображення Державного Прапора України. Надруковано назву держави "УКРАЇНА UKRAINE", назву документа "ПОСВІДКА НА ТИМЧАСОВЕ ПРОЖИВАННЯ TEMPORARY RESIDENCE PERMIT", стилізоване зображення малого Державного Герба України, яке повторюється двічі.
У лівій частині зони оптико-перемінною фарбою надруковано спеціальний символ, який свідчить про наявність безконтактного електронного носія.
Зона розділена лінією негативного мікротексту "ДЕРЖАВНА МІГРАЦІЙНА СЛУЖБА УКРАЇНИ";
зона II. Послідовно згори донизу надруковано назви полів:
"Стать/Sex"; "Громадянство/Nationality;
" Дата народження/Date of birth "; "Запис №/Record No.";
зона III. Продовження назв полів, які надруковано згори донизу:
"Посвідка №/Permit No."; "Орган, що видав/Authority";
"Дата закінчення строку дії/Date of expiry";
зона IV. Призначена для розміщення відцифрованого підпису особи;
зона V. Призначена для розміщення відцифрованого образу обличчя особи.
Враховуючі вищенаведені норми, матеріали справи підтверджують належність трудових книжок позивачу. Суд вважає, що відмова позивачу у призначенні пенсії була здійснена Пенсійним фондом за формальними підставами, без вивчення наданих позивачем документів на підтвердження трудового (страхового) стажу.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно п.71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову ОСОБА_3 у призначенні пенсії.
Виходячи з визначених у ст. 245 КАС України повноважень суду при вирішенні справи, з метою захисту прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність скасування спірного рішення відповідача.
Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона