Справа № 215/6191/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 січня 2024 року Справа №215/6191/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Златін С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у адміністративній справі №215/6191/23 за позовом ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання висновків суперечними, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

24.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича, в якій просить суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича, визнати висновки комісії 20.04.2023 року числа по розгляду заяви від 27.03.2023 року вх. С-98-Гсуперечними в розумінні ст. ст. 3, 19 Конституції України і визнати від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати виконати наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 1993 року №58 Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме п.1.1 Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

25.10.2023 року ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу №215/6191/23 за вказаним позовом передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду виходячи із приписів ст. ст. 20, 29 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2023р. в справі №215/6191/23 (суддя Прудник С.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.; заяву разом із копією для вручення відповідачу, оформлену у відповідності до вимог ст.ст.160, 161 КАС України, а саме викласти зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини та перелік документів, інших доказів, що додаються до заяви; зазначивши докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

09.01.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкриття провадження після усунення недоліків, в якій позивач просить суд вважати не потрібним уточнювати позовні вимоги та звільнити від сплати судового збору у зв`язку з доходом у сумі 2393 грн., який менш рівня прожиткового мінімуму у сумі 2684 грн.; звернути увагу, що повноваження визначаються конституцією або законом; вимоги розглянути до правового порядку ст. ст. 3, 19, 68, 92, 144 Конституції України. До означеної заяви ОСОБА_1 долучено копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 14.03.2203 року від 14.03.2023 року №3320 0481-23-03319 за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, в яких загальна сума доходу як нарахованого та випаленого становить 28 716 грн. Позивач у даній заяві зокрема зазначає, що вимагати надати новий позов та паспорт для відповідача не є обґрунтованим. Згідно п. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а це 2684 грн. та він перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, а це 1435,80 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 8 закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, коли позивачами є члени малозабезпеченої сім`ї і предметом позову є захист соціальних прав, а суддя гарантії ст. 46 Конституції України не вважає соціальними.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року (суддя Прудник С.В.) заяву позивача - ОСОБА_1 про відвід судді Прудника С.В.. по адміністративній справі №215/6191/23 визнано необґрунтованою.

Передано матеріали адміністративної справи №215/6191/23 для визначення складу суду та вирішення питання про відвід судді Прудника С.В.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024р. заява про відвід головуючого у справі передана на розгляд судді Златіна С.В.

Відповідно до ч. 8 ст.40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

В обґрунтування заяви про відвід позивачем зазначено, що у судді завжди не гаразд з доброзичливістю, увагою, вимога надати докази для встановлення наявності компетенції, штучно створює перешкоди для захисту гарантій ст.46 Конституції України, які ганебно не вважає соціальними, тому відмовляється витребувати по своїй ініціативі необхідні докази для повного, всебічного розгляду справи. Суддя створює штучні перешкоди для виконання своїх обов`язків, навмисно затягує строки розгляду позову, не надав ухвали про відкриття провадження, абстрактність, ілюзійнійсть своєї діяльності для домінування з метою використання своїх можливостей для задоволення своїх власних потреб, що призведе до результату розгляду позову в якому прямо заінтересований суддя. Тому позивач вважає, що відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудника С.В. зазначає наступне.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу). Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України, судця не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого

статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.36 КАС України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Частиною 4 ст.36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36- 38 цього Кодексу, судця, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що КАС України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів про наявність правових підстав для відводу головуючого судді Прудника С.В., суд зазначає, що заявлений відвід, обґрунтований тим, що на думку позивача, суддя використовує хибні мотиви залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст.248 КАС України та підстави ст.6,7 КАСУ, заявник просить зважати на його сумніви про неупередженість, необ`єктивність судді, що не гарантує законність здійснення правосуддя. Однак вказані обставини не можуть бути підставою для відводу судді по цій справі.

Відповідно до ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судці вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач лише висловлює незгоду із процесуальним рішенням судді, суд вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучми К.С. - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.12 ст.40 КАС України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у адміністративній справі №215/6191/23 за позовом ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія Івановича про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання висновків суперечними, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В. Златін