Справа № 620/14436/23
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/14436/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також відповідач), у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не врахування періодів роботи до страхового стажу в ТОВ «МПЗ» Рубльовський» на посаді контролера контрольно-пропускного пункту в російській федерації та заробітна плата за період роботи з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 09.03.2007 та з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018 згідно записів вкладишу в трудову книжку серії НОМЕР_2 , з 27.10.2016 року та не врахування заробітної плати згідно довідки про заробітну плату № 3 від 20.03.2020 видану ТОВ «МПЗ» Рубльовський» при призначенні пенсії за віком з 26.07.2023;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з 26.07.2023 зарахувавши до страхового стажу період роботи в ТОВ «МПЗ» Рубльовський» на посаді контролера контрольно-пропускного пункту в російській федерації з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 09.03.2007 та з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018 згідно записів вкладишу в трудову книжку серії НОМЕР_2 , з 27.10.2016 року та не врахування заробітної плати згідно довідки про заробітну плату № 3 від 20.03.2020 видану ТОВ «МПЗ» Рубльовський» та виплатити виниклу заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було призначено пенсію за віком з 26.07.2023. Однак, не було страхового стажу період роботи в ТОВ «МПЗ» Рубльовський» на посаді контролера контрольно-пропускного пункту в російській федерації з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 09.03.2007 та з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018 згідно записів вкладишу в трудову книжку серії НОМЕР_2 , з 27.10.2016 року та не враховано заробітну плату згідно довідки про заробітну плату № 3 від 20.03.2020 видану ТОВ «МПЗ» Рубльовський».Позивач звернулася до відповідача із заявою щодо врахування вказаних документів, однак отримал відмову.

У відзиві відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, зазначає, що для розрахунку розміру пенсії позивача не враховано заробітну плату позивача за період його роботи на території російської федерації. Зазначає, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» (зі змінами), в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Крім цього, російська федерація у червні 2022 року денонсувала Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, тому з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.11-13).

Матеріалами справи встановлено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 26.07.2023 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.30).

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області із заявою, у якій просила розрахувати пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату за період його роботи у російській федерації та записів у трудовій книжці, однак, відповідач листом від 18.09.2023 повідомив позивача, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. 19.06.2023 припинена для України дія Угоди про гарантії громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Враховуючи вищезазначене, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31 грудня 1991 року. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України на умовах, визначених частинок) першою-статті 40 Закону № 1058 (а.с.30).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату за період його роботи у російській федерації, протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Відповідно до частини 1, 2 статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Наведеними у статті 1 вказаного Закону: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою - третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацами першим, другим частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Статтею 4 Закону № 1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається поряд з національним законодавством, із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014 року).

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14 січня 1993 року) встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до статті 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - також Угода від 13 березня 1992 року), яка була чинною на момент звернення позивача за призначенням пенсії, поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5).

Згідно з частиною 2 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди від 13 березня 1992 року), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання інформувати одна одну про діюче в їхніх державах пенсійне законодавство, наступні його зміни, а також вживати необхідних заходів щодо встановлення обставин, які мають вирішальне значення для визначення права на пенсію та її розміру (стаття 10 Угоди від 13 березня 1992 року).

Угодою від 13 березня 1992 року встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із частиною 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Таким чином, наведені положення зазначених вище Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають. При цьому обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю, сатті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі-Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих позивачем до позовної заяви, встановлено, що до страхового стажу позивача зараховано не всі періоди його роботи, зокрема не зараховано період роботи в ТОВ «МПЗ» Рубльовський» на посаді контролера контрольно-пропускного пункту в російській федерації з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 09.03.2007 та з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018 згідно записів вкладишу в трудову книжку серії НОМЕР_2 , з 27.10.2016 року та не врахування заробітної плати згідно довідки про заробітну плату № 3 від 20.03.2020 видану ТОВ «МПЗ» Рубльовський».

Однак, суд вважає такі дії пенсійного органу протиправними, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на підтвердження трудового стажу роботи контролера контрольно-пропускного пункту в ТОВ «МПЗ» Рубльовський з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016, з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018 позивачем подано трудову книжку серії НОМЕР_3 та вкладиш у трудову книжку серії НОМЕР_2 , які підтверджують роботу позивача на підприємстві (а.с.14-29).

Крім цього, позивачем долучено довідки ТОВ «МПЗ» Рубльовський російської федерації за № 3 від 20.03.2020, довідку без номера та дати про заробітну плату за період з 2007 по 2018 рік та карточки індивідуального обліку сум нарахованих виплат та інших винагород і сум нарахованих страхових внесків за 2007-2018 роки (а.с. 31-47).

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено стаж роботи позивача контролера контрольно-пропускного пункту в ТОВ «МПЗ» Рубльовський з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016, з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018.

Отже, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати, вказаної у наданих документах.

Під час обчислення пенсії за віком позивача підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказані вище періоди роботи, як це передбачено частиною 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

З урахуванням введеного в Україні правового режиму воєнного стану органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року суд зазначає, що обов`язок отримання інформації від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків за періоди роботи після 01 січня 2004 року покладений саме на орган, що призначає пенсію, у спірному випадку на відповідача. Позаяк відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, саме на Пенсійний фонд України (а не громадянина, який претендує на призначення пенсії) покладено виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції в тому числі і щодо виконання Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14 січня 1993 року та Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, для встановлення права на пенсію.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.09.2019, що ухвалена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1,8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Стосовно посилань відповідача на те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді від 13 березня 1992 року то станом на сьогодні пенсії громадянам, які проживали/перебували на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом №1058, при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону № 1058, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому відповідними Указами Президента України строк дії правового режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

Як уже зазначено вище постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. москві.

Однак, на переконання суду, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з цією державою.

Тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням наданих довідок про заробітну плату, з огляду на припинення 01.012023 участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, оскільки, довідки видані до припинення Угоди.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що органом пенсійного забезпечення безпідставно не враховано позивачу стажу роботи контролера контрольно-пропускного пункту в ТОВ «МПЗ» Рубльовський з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016, з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018 позивачем подано трудову книжку серії НОМЕР_3 та вкладиш в трудову книжку серії НОМЕР_2 , які підтверджують роботу позивача на підприємстві.

Пенсія за віком позивачу призначена відповідачем з 26.07.2023, а тому саме з цієї дати призначена пенсія підлягає перерахунку (обчисленню) та виплаті.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити виплату заборгованості пенсії, то суд зазначає, що спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений у спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду в межах даної справи, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи (а.с. 50) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1073,60 грн

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не врахування періодів роботи до страхового стажу в ТОВ «МПЗ» Рубльовський» на посаді контролера контрольно-пропускного пункту в російській федерації та заробітноа плата за період роботи з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 09.03.2007 та з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018 згідно записів вкладишу у трудову книжку серії НОМЕР_2 , з 27.10.2016 року та не врахування заробітної плати згідно довідки про заробітну плату № 3 від 20.03.2020 видану ТОВ «МПЗ» Рубльовський» при призначенні пенсії за віком з 26.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з 26.07.2023 зарахувавши до страхового стажу період роботи в ТОВ «МПЗ» Рубльовський» на посаді контролера контрольно-пропускного пункту в російській федерації з 09.03.2007 по 18.02.2008, з 06.03.2009 по 12.02.2010, з 05.08.2010 по 06.07.2011, з 12.10.2011 по 14.08.2012, з 28.09.2012 по 29.07.2013, з 03.09.2013 по 29.06.2014, з 14.10.2014 по 21.08.2015, з 26.08.2015 по 19.08.2016 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 09.03.2007 та з 27.10.2016 по 18.09.2017, з 01.11.2017 по 12.07.2018 згідно записів вкладишу в трудову книжку серії НОМЕР_2 , з 27.10.2016 року та не врахування заробітної плати згідно довідки про заробітну плату № 3 від 20.03.2020 видану ТОВ «МПЗ» Рубльовський».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005,

Повний текст рішення виготовлено 18 січня 2024 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА