Справа № 451/1831/23
Суддя: Патинок О. П.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

18 січня 2024 рокуСправа №451/1831/23
Провадження № 2-а/451/5/24

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Патинок О.П.

при секретарі Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

22.12.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку ст. 55 КУ, ст. 2 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.12.2023 інспектором СРПП ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП У Львівській області старшим лейтенантом Бихом Назаром Васильовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 583354, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.121 КУпАП України. Як вбачається із оскаржуваної постанови, представником відповідача було притягнуто позивача до відповідальності за нібито порушення вимог п. 2.3в ПДР - «керування транспортним засобом, обладнаним пасивними засобами безпеки будучи непристебнутим ременем безпеки». Вважає, що такий висновок відповідача є поспішним та помилковим, та таким, що суперечить вимогам матеріального та процесуального законодавства, а ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необгрунтовано. В позовній заяві зазначає, що 16.12.2023 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Щодо підстав зупинки транспортного засобу, працівник поліції зазначив, що він - ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи непристебнутим. Працівник поліції пів жартома сказав, що оформить за порушення Правил дорожнього руху після чого працівник поліції сів в службовий автомобіль і щось почав заповнювати. Через декілька хвилин після цього ОСОБА_1 отримав постанову серії БАД № 583354, з якої і дізнався про наявність правопорушення, нібито за непристебнутий ремінь безпеки. Оскаржувана постанова у присутності ОСОБА_1 не складалася та працівник поліції надав лише її для підпису, без надання можливості викласти свої письмові заперечення стосовно обставин, які вмінені йому як порушення. Враховуючи все вищевикладене вважає, що відповідачем всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, не було в постанові зазначено технічного засобу, яким здійснено фото чи відеозапис, такий не надано для ознайомлення позивачу (всупереч вимогам ст. 268 КУпАП) та не вказано взагалі яких би то не було доказів нібито вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 583354 від 16.12.2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ч ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.12.2023 справу номер 451/1831/23 розподілено судді Патинок О.П.

Ухвалою судді від 25.12.2023 прийнято позовну заяву про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 04.01.2024, 08.40 год. Відповідачам встановлений триденний строк з дня отримання ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.01.2024 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою сторін та попереджено про наслідки неявки в наступне судове засідання.

Сторони в судове засідання 18.01.2024 не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 11.01.2024 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. Вказав, що транспортним засобом на момент зупинки не керував, проте був пристебнутий паском безпеки, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити (а.с.29-30).

Представник відповідача Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області в призначені судові засідання на 04.01.2024 та 18.01.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.14, 25).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в призначені судові засідання на 04.01.2024 та 18.01.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.16, 24).

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №583354 від 16.12.2023 винесеної інспектором СРПП ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Бих Н.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді «штрафу 1020 грн» (а.с.7).

Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП наступає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно п. 2.3. «В» ПДР України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України в рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події тощо.

Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Проте, стороною відповідача, суду не надано, а в матеріалах справи відсутні жодні докази згідно переліку ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що інспектором здійснено під час розгляду адміністративної справи заходи щодо збирання та оцінки цих доказів, відеозапис вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутній, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного право порушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачами не спростовані, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд залишає судові витрати на стороні позивача, оскільки, позивач не ставить питання стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.121, 251, 280 КУпАП, ст. ст.77,132, 134, 139,229,246,250,286 КАС України, суд,-

ухвалив:

задовольнити позов.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 583354 від 16.12.2023, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ч ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 18.01.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1: Червоноградський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, адреса: вул.. Святого Володимира,8-А м. Червоноград Львівська область;

Відповідач 2: Головне управління Національної поліції у Львівській області, , адреса: 79007, вул. Генерала Григоренка, 3 м. Львів.

ГоловуючийПатинок О. П.