Справа № 320/4166/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року № 320/4166/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач-2), в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 84 від 02.05.2022 р. щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивачу, як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з моменту звернення 27.04.2022 р. призначити позивачу пенсію за віком, як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки факт того, що позивач є громадянином, який постійно проживав на території зони посиленого радіоактивного контролю у 1986-1993 роках є Чорнобильське посвідчення категорії 4. Також, факт проживання позивача на території зони посиленого радіоактивного контролю у 1986-1993 роках підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, свідоцтвом про народження т трудовою книжкою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

01.07.2022р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що до заяви про призначення пенсії позивачем не долучено довідки про періоди проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення. А згідно паспорту, позивач зареєстрований у зоні посиленого радіологічного контролю з 04.04.1989 р. (м. Кагарлик). Таким чином, час проживання на території радіоактивного забруднення встановлено з дати реєстрації місця проживання.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відзиві проти позову також заперечило. Стверджує, що у позивача відсутні підстави для призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки факт постійно роботи чи проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 р. складає 3 роки 11 місяців 22 дня.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 08.02.1967 р. ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Березна Володарського району Київської області.

Відповідно до посвідчення Київської облдержадміністрації № НОМЕР_3 від 19.02.1993 р. позивач є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контрою у 1986 1.01.1993 р. (категорія 4).

27.04.2022 р. позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення дострокової пенсії за віком. До позовної заяви позивачем вказаної заяви не додано.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 84 від 02.05.2022 р. відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням вмотивоване тим, що згідно прописки в паспорті, позивач проживав у зоні посиленого радіологічного контролю з 04.04.1989 р. (м. Кагарлик), причетність до ЧАЕС внесено з дати прописки.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування прийнято Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII) встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону № 796-XII підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з положенням частини третьої статті 65 Закону № 796-XII посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону № 796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, він виходу на пенсію зменшується додатково на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності трудового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.

Оскільки позивач звернувся для призначення пенсії за віком у 2022 році, позивач має досягнути 60 років та наявності трудового стажу не менше 29 років.

Враховуючи вище зазначені норми чинного законодавства позивачу для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII необхідно документально підтвердити факт постійного проживання або роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше як 4 роки.

Отже позивач, відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII та відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV при наявності відповідних документів, має право вийти на пенсію зі зменшенням пенсійного віку при умові досягнення 55 років та наявного страхового стажу не менше 24 років.

Судом встановлено, що позивач 27.04.2022 р. звернувся за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має паспорт громадянина України НОМЕР_1 . Згідно паспорту позивач зареєстрований з 04.04.1989 р. у АДРЕСА_1 .

Тобто, позивач зареєстрований у зоні посиленого радіологічного контролю саме з 04.04.1989 р.

Відповідно до посвідчення Київської облдержадміністрації № НОМЕР_3 від 19.02.1993 р. позивач є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контрою у 1986 1.01.1993 р. (категорія 4).

Також в матеріалах справи міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_4 .

Згідно запису № 1 та № 2 позивач з 15.08.1986 р. працював на посаді керівника гуртка «Володарських юних техніків» та був звільнений 01.11.1986 р. у зв`язку з призовом на службу в армію.

Згідно запису в трудовій книжці № 3 позивач з 12.11.1986 р. по 08.12.1988 р. проходив службу в рядах Радянської армії.

Згідно запису в трудовій книжці № 4, 5 позивач з 11.01.1989 р. по 31.08.1989 р. працював старшим піонерважатим м. Кагарлик.

Згідно запису в трудовій книжці № 6, 7 позивач з 01.09.1989 р. по 31.05.2001 р. працював вчителем трудового навчання Кагарлицької середньої школи.

Отже трудовий стаж позивача становить:

з 15.08.1986 р. по 01.11.1986 р. - 2 місяці 18 днів

з 11.01.1989 р. по 01.01.1993 р. 3 роки 11 місяців 22 днів

Таким чином, загальний трудовий стаж позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 15.08.1986 р. по 01.11.1986 р. та з 11.01.1989 р. по 01.01.1993 р. складає 4 роки 02 місяців 10 днів, що є достатнім за необхідних 4 роки, передбачених приписами статті 55 Закону № 796-XII.

Аналізуючи наведене вище докази суд приходить до висновку, що позивач станом на 1 січня 1993 року прожив або відпрацював у зоні посиленого радіологічного контролю більше 4 років.

Загальний стаж позивача становить 37 років 10 місяців 07 днів.

Отже, позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачами.

Наведене свідчить, що дії відповідачів були протиправними. Право позивача на отримання пенсії порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 992,40 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 992,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 84 від 02.05.2022 р. щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10; ) з моменту звернення 27.04.2022 р. призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) пенсію за віком, як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривен 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76000, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15; ).

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривен 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10; ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.