Справа № 160/20269/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі заяву представника позивача представника позивача адвоката Точіліна Г.Ф. про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

-визнано протиправними дії Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо розгляду запиту ОСОБА_1 на інформацію від 02.02.2023 не в порядку та не у спосіб, встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації»;

-зобов`язано Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області розглянути запит ОСОБА_1 від 02.02.2023 на інформацію в порядку та у спосіб, встановлені Законом України Про доступ до публічної інформації;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області понесені витрати з оплати судового збору в сумі 805,20 грн.

28.12.2023 від представника позивача адвоката Точіліна Г.Ф. через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення (документ сформовано в системі «Електронний суд»), в якій заявник просив суд:

- ухвалити додаткове судове рішення у справі № 160/20269/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, понесених позивачем на професійну правничу (правову) допомогу адвоката;

- стягнути з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В обґрунтування зазначеної заяви вказано, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, про які позивач повідомляв в позовній заяві у розмірі 10 000 грн. та зазначав про намір подати докази понесених витрат на правову допомогу на протязі 5 днів з дня ухвалення рішення по цій справі, для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2024 призначено заяву до розгляду в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Від відповідача заперечень стосовно стягнення витрат на правничу допомогу на адресу суду не надходило.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 252 КАС України, суд вважає за необхідне провести розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження.

Вирішуючи вищевказану заяву, суд виходить із наступного.

За положеннями частини 1 та 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд звертає увагу, що в позовній заяві позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат та зазначив, що докази, що підтверджують розмір витрат на правничу допомогу адвоката будуть надані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заявником дотримано строки звернення із заявою в порядку ч.7 ст.139 КАС України.

Так, частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи судом встановлено, що з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія Клименко і партнери» договір про надання правової (правничої) допомоги від 07.10.2022.

Відповідно до пункту 1 Договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу з метою представництва і захисту інтересів Клієнта в якості його захисника (відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України. Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» тощо) та представника зі всіма правами, що має Клієнт, без будь-яких обмежень.

Згідно з пунктом 4 Договору, в редакції додаткової угоди від 17.05.2023, за надання правової допомоги клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, розмір та порядок якого погоджується сторонами у Додатках до даного договору.

Додатком №1/20269 «Вартість та порядок оплати послуг з надання професійної правничої (правової) допомоги у цивільній справі №160/20269/23» від 01.11.2023 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.10.2022 сторони погодили вартість надання послуг за одну годину у розмірі 1000 грн.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

У Практичній рекомендації Вимоги щодо справедливої сатисфакції, яка видана Головою ЕСПЛ 28.03.2007 відповідно до правила 32 Регламенту ЕСПЛ, витрати (до яких зазвичай відносять вартість юридичної допомоги), повинні бути дійсними, тобто вони мають бути справді сплачені заявником, або ж він має бути зобов`язаний їх сплатити, відповідно до юридичних чи договірних зобов`язань. Витрати мають бути необхідними, тобто їх сплата мала бути необхідною для запобігання порушенню чи для отримання компенсації після того, як воно сталося. Їх сума повинна бути обґрунтованою. Суду мають бути надані докази, такі як докладні розрахунки та фактури. Вони повинні бути достатньо детальними або Суд міг визначити, наскільки вищенаведені вимоги були дотримані.

У матеріалах справи міститься копія ордеру серії АЕ №1197338 від 04.05.2023, який виданий Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Клименко і партнери» адвокату Точіліну Геннадію Федоровичу на представлення інтересів позивача у суді на підставі договору про надання безоплатної правової допомоги б/н від 07 жовтня 2022 року та копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №1239 від 10 лютого 2004 року, яке видано ОСОБА_2 .

На підтвердження виконання вказаного договору до суду з заявою надано копію акту про надання правової (правничої) допомоги від 25.12.2023, складеного між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Клименко і партнери», в особі керуючого партнера Клименко Ігоря Івановича, та Мещеряковим Віктором Вікторовичем, в якому міститься найменування робіт, кількість витраченого часу та вартість на загальну суму 10 000,00 грн., а саме:

- 1 година на ознайомлення з первісним матеріалом (документами) замовника (копіями матеріалів), їх вивчення та аналіз на предмет релевантності, незалежності, допустимості, ступеню ймовірного доказового значення - 1000 грн.;

- 4 години на аналіз нормативного матеріалу, коментарів, роз`яснень, пошук і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах, узагальнень судів касаційних інстанцій та правових позицій ВС та ВП ВС, публікації науковців - 4000 грн., а саме:

1) ознайомлення з науково-практичним коментарем до Закону України «Про доступ до публічної інформації», видання якого ініційоване Комітетом Верховної Ради України з питань свободи слова та інформації i рекомендоване для використання в адміністративній та судовій практиці;

2) аналіз Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5;

3) аналіз Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

4) аналіз Закону України «Про інформацію»;

5) аналіз Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» від 29.09.2016 № 10;

6) пошук практики Верховного Суду;

7) аналіз Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року»;

8) аналіз рішення Європейський Суд з прав людини по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, від 1 липня 2003 року;

9) аналіз Закону України «Про державну таємницю»;

10) аналіз Закону України «Про основи національного спротиву»;

11) аналіз висновків Верховного Суд викладених в постанові від 16 березня 2023 року по справі № 380/15492/21;

- 3 години на складання тексту позовної заяви в інтересах позивача про визнання дій Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо ненадання публічної інформації незаконними, підготовка додатків та примірників позовної заяви й доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі та подання позову через систему «Електронний суд» - 3000 грн.;

- гонорар адвоката при задоволенні позовних вимог клієнта частково - 2000 грн.

Факт оплати за надані послуги на вищезазначену суму підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №1/20269 від 25 грудня 2023 року на суму 10 000,00 грн. Підстава: Договір про надання правничої (правової) допомоги від 07.10.2022 по адміністративній справі № 160/20269/23.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі East/WestAllianceLimited проти України від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що аналіз нормативного матеріалу, коментарів, роз`яснень, пошук і вивчення консультацій, судової практики в аналогічних справах, узагальнень судів касаційних інстанцій та правових позицій ВС та ВП ВС, публікації науковців не входять до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому не підлягають задоволенню в цій частині.

Крім того суд зазначає, що пошук та аналіз висновків Верховного Суду, викладених у його постановах в силу вимог Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність не є окремим видом адвокатської діяльності, а є частиною підготовки позовної та подачі позовної заяви, тому суд не вбачає підстав для виділення їх в окремий вид послуг.

Також, судом враховано правові висновки, що викладені у постанові ВП ВС від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, відповідно до яких, у процесі вирішення питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на наведене, витрати на правничу допомогу в цій частині не є такими, що підлягають стягненню.

З огляду на викладене, заявлена позивачем сума щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. є необґрунтованою.

Отже, оцінивши надані до суду докази, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх обґрунтованість, розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам адвокатських послуг, визначених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", суті виконаних послуг, а також враховуючи конкретні обставини справи, яка розглядалася в спрощеному позовному провадженні, обсяг і характер наданих сторонами доказів (наданні представником позивача докази в силу приписів ч.1 ст. 73 КАС України судом визнано не належними), та те, що позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 255, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Точіліна Г.Ф. про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 160/20269/23 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та в строки, передбачені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя І.В. Юхно