Справа № 274/8141/23
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/8141/23
Провадження 2-а/0274/106/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О. розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП у Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

21.11.2023 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Козирєв І.М., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати постанову серії ЕГА №1234736 від 12.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП, винесену поліцейським Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП у Житомирській області старшим сержантом поліції Яворським П.В.

В обґрунтування позовних вимог вказують на те, що 12.11.2023 року, поліцейським Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП у Житомирській області старшим сержантом поліції Яворським Павлом Вікторовичем було винесено оскаржувану Постанову серії ЕГА № 1234736 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. ОСОБА_2 інкриміновано завідомо неправдивий виклик працівників поліції, а саме: 12.11.2023 року перебуваючи в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зателефонував на спеціальну лінію 102 та здійснив завідомо неправдивий виклик - повідомив про вчинення домашнього насильства психологічного характеру, хоча такого факту насправді не було.

Вказує, що перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_3 . Від шлюбу позивач має двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу відносини між колишнім подружжям не склались, наслідок чого ОСОБА_3 створює ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дітьми. 29.06.2023 року рішенням Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області №199 «Про визначення способів участі батька у вихованні дітей», ОСОБА_1 визначено способи участі у вихованні дітей. Встановлено побачення з дітьми щонеділі з 11:00 до 13:00 год. Передбачено відповідальність за невиконання вказаного Рішення згідно ст. 184 КУпАП.

Так, 12.11.2023 року (неділя) близько 11 години ОСОБА_1 прибув за адресою проживання його колишньої дружини та дітей, а саме: АДРЕСА_1 . Останній мав намір провідати дітей у відповідності до встановленого Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради графіку. ОСОБА_3 (мати дітей) категорично відмовила ОСОБА_1 в побаченні з дітьми без будь яких обґрунтованих на те підстав. Оскільки остання неодноразово порушувала рішення про участь батька у спілкуванні з дітьми, з метою запобігання конфлікту ОСОБА_1 прийняв рішення звернутись за допомогою до правоохоронних органів.

Прибувши за викликом працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що останній вчинив адміністративне правопорушення, так як вчинив завідомо неправдивий виклик. Насправді, ОСОБА_1 не повідомляв про вчинення домашнього насильства психологічного характеру, а лише просив працівників поліції забезпечити виконання Рішення органу місцевого самоврядування.

Зазначає, що обставини, викладені в постанові від 12.11.2023 року не відповідають дійсності, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 183 КУПАП. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.11.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху ( а.с.21-22).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.11.2023 заяву представника позивача Козирєва І.М. від 28.11.2023 про усунення недоліків позовної заяви повернути заявнику без розгляду( 26-28).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.12.2023 відкрито провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали, а відповідачу також направлено копію позовної заяви із додатками ( а.с.34-35).

Позивач в судове засідання не з"явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов не подано.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За нормою п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч.2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За матеріалами справи встановлено що 12.11.2023 року, поліцейським Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП у Житомирській області старшим сержантом поліції Яворським Павлом Вікторовичем було винесено постанову серії ЕГА № 1234736 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП (а.с.15).

Відповідно до зазначеної постанови, 12.11.2023 року перебуваючи в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зателефонував на спеціальну лінію 102 та здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме повідомив про вчинення домашнього насильства психологічного характеру, хоча такого факту насправді не було.

На підставі чого, співробітником поліції прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

На підтвердження обставин, викладених у позові, ОСОБА_1 надав суду CD диск на якому міститься аудіофайл та який було досліджено під час розгляду справи. Проте, суд позбавлений можливості встановити місце та час подій, які були зафіксовані позивачем на аудіофайлі та надані суду.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачається, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення є виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Дії особи при цьому спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліція.

Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

На думку суду, відповідачем не надано суду жодних доказів в обґрунтування правомірності винесеного рішення.

Також, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази, які підтверджують вину позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення за вказаних обставин.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Отже, відсутність доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинна тлумачитись судом на користь позивача і вказана обставина не дає змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1234736 від 12.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 14.11.2023 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду у сумі 536,80 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України та ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь позивача у загальній сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,9,72-79,81,90,99,241-246,286,293,295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП у Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕГА №1234736 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 12.11.2023 року поліцейським Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП у Житомирській області старшим сержантом поліції Яворським Павлом Вікторовичем про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень за порушення ст.183 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Бердичівський районний відділ поліції ГУНП в Житомирській області, місце знаходження: м. Бердичів, вул. Героїв України, 67.

Повний текст рішення складено 17 січня 2024 року

Головуючий Т.М.Вдовиченко