Справа № 537/3428/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 р.Справа № 537/3428/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Предоляк О.С., м. Кременчук, повний текст складено 15.11.23 по справі № 537/3428/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України третя особа інспектор роти №1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Клименко Ангеліна Олександрівна

про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - інспектор роти №1 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Клименко Ангеліна Олександрівна, в якій просить суд скасувати постанову інспектора лейтенанта поліції БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Клименко Ангеліни Олександрівни у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6928110 від 02.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП; закрити провадження у справі.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.11.2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15.11.2023 року та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що не керував транспортним засобом RENAULT ESPACE, д.н.з. НОМЕР_1 , весь час перебував на пасажирському сидінні, а керування зазначеним автомобілем здійснював безпосередній власник автомобіля - ОСОБА_2 . Вказує, що відео зі службового реєстратора №8826 не відображає відомостей про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, як і не містить процесуальну послідовність винесення постанови серії ЕАС №6928110 від 02.05.2023 року. Стверджує, що належним доказом правопорушення, зазначеного у постанові серії ЕАС №6928110 від 02.05.2023 року, є замір відстані на місці вчинення правопорушення, що і підтверджувало б факт несвоєчасності, менш як за 50 м (у населених пунктах) до початку маневру, подачі сигналу покажчика повороту. Зауважує, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що належних та допустимих доказів, на підставі яких інспектор поліції дійшов висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, до постанови серії ЕАС №6928110 від 02.05.2023 року, як і до матеріалів цієї справи не додано. Наголошує, що у постанові серії ЕАС №6928110 від 02.05.2023 року зазначено час та місце скоєння правопорушення 02.05.2023 о 22:47 годині. Тобто, адміністративне правопорушення було зафіксовано через годину після початку процедури розгляду адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП, а відеозаписи, надані відповідачем, не відповідають часу та місцю вчинення правопорушення, суті обставин цього правопорушення та не мають процесуальної послідовності складення постанови серії ЕАС №6928110 від 02.05.2023 року, оскільки ОСОБА_1 02.05.2023 року о 22:47 годині перебував біля будинку №30 по вул. Локомотивна в м.Кременчук, а не по вул.Межова 21/32 в м.Кременчук.

Департамент патрульної поліції подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 15.11.2023 року без змін. Просить розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст.268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Департамент патрульної поліції отримав копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду, судову повістку та апеляційну скаргу, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Також, учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені за номерами телефонів, що підтверджується телефонограмами.

Судом оприлюднено на веб-порталі судової влади України відповідну ухвалу про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримував доводи поданої позивачем апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою серії ЕАС №6928110 від 02.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Підставою винесення постанови стало те, що водій ОСОБА_1 , 02.05.2023 року о 22 год. 47 хв. керував транспортним засобом Renault Espace, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Кременчуці по вул. Межова, 21/32, при повороті ліворуч не ввімкнув завчасно світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.4 ПДР України. У постанові зазначено про відеофіксацію на бодікамеру №476955 та відеореєстратор №8826.

Не погодившись із правомірністю постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення, а тому оскаржувана постанова відповідача не підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КупАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 9.1 9.3 ПДР попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

У разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

У разі відсутності або несправності сигналів гальмування такий сигнал подається лівою або правою рукою, піднятою вгору.

Пунктом 9.4 ПДР встановлено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 100 м у населених пунктах і за 150 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

У відповідності до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За приписами ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.1-3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6928110 від 02.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , 02.05.2023 року о 21 год. 47 хв. керував транспортним засобом Renault Espace, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Кременчуці по вул. Межова, 21/32, при повороті ліворуч не ввімкнув завчасно світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.4 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У постанові зазначено про відеофіксацію на бодікамеру №476955 та відеореєстратор №8826.

На підтвердження доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем до суду першої інстанції надано DVD-диск, на якому містяться наступні відеофайли: 1) «02.05.2023 122 Топко (Клименко)»; 2) «IMG_3343»; 3) «IMG_3347». Вказані файли підписані кваліфікованим електронним підписом.

Переглянувши відеофайли, судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобілем Renault Espace, д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не подано завчасно сигнал покажчиком повороту, а саме за 50-100 м до початку маневру, а увімкнено його безпосередньо під час повороту (00 хв. 25 сек. відеозапису час 21:47:58, файл IMG_3343).

Доводи апелянта про те, що наданий відеозапис не є належним доказом порушення позивачем п.9.4 ПДР України, тому що на відео не зафіксовано відстань від місця ввімкнення покажчика повороту до повороту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки під час дослідження відеозапису встановлено, що позивач подав сигнал покажчиком повороту безпосередньо під час виконання маневру повороту ліворуч.

Отже, наданим відповідачем відеозаписом підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, - порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

Посилання позивача на порушення поліцейським вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», суд вважає помилковими, оскільки згідно з п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери, наданого відповідачем, поліцейським зазначено причину зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, а саме, що останній, під час керування автомобілем, при повороті ліворуч не ввімкнув завчасно світловий покажчик повороту відповідного напрямку.

Доводи апелянта про те, що транспортним засобом керував не він, а його знайомий ОСОБА_2 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються наданим відповідачем відеозаписом з відеореєстратора, з якого особу водія можливо ідентифікувати по одягу (файл IMG_3347).

Так, з аналізу досліджених відеозаписів суд вбачає, що 02.05.2023 року близько 21:45 год. до 21:48 год. у м. Кременчуці від перехрестя вул. Соборна з вул. Халаменюка до вул. Локомотивна, 30, транспортним засобом Renault Espace, д.н.з. НОМЕР_1 , з індивідуальними ознаками логотипами ГО "Правий сектор", керував чоловік міцної статури, без окулярів, в кепці та курточці кольору хакі, в подальшому його особу було встановлено як ОСОБА_1 . Після чого цей транспортний засіб переслідують працівники поліції з вул. Халаменюка до зупинки на вул. Локомотивна. На момент зупинки о 21:48 год. в даному автомобілі, окрім ОСОБА_1 , був лише ОСОБА_2 , який худорлявої статури, сидів в окулярах, одягнутий в курточку та футболку темного кольору, без кепки, а тому беззаперечно не відповідав зображенню водія цього автомобіля, зафіксованому на відеореєстратор працівників поліції.

Крім того, постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.10.2023 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 26.12.2023 року, в рамках справи №537/1933/23 встановлено факт керування ОСОБА_1 02.05.2023 року близько 21 год. 47 хв. в м. Кременчук Полтавської області, від перехрестя вул. Соборної з вул. Халаменюка до вул. Локомотивна, буд. 30, автомобілем Renault Espace, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також, при винесенні вказаного рішення судом встановлено , що відеозапис події (відеофайли: 1) « 02.05.2023 122 Топко (Клименко)»; 2) «IMG_3343»; 3) «IMG_3347») хоча і складається з декількох фрагментів, проте за своєю суттю він є безперервним, про що свідчать відображені на ньому дата та час проведення зйомки, достатньо інформативним та фіксує повну картину розвитку подій. Крім того, кожний наступний фрагмент відеозапису є логічним продовженням попереднього без будь-яких розривів у часі. Жодних об`єктивних даних, які б могли свідчити про фальсифікацію відеозапису, судом не встановлено і в апеляційній скарзі не наведено.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що наведені приписи КАС України визначають поняття «преюдиційні обставини», тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили та звільнені від подальшого доказування.

З урахуванням наведених правових положень та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що встановлена судами в рамках справи №537/1933/23 обставина щодо керування позивачем автомобілем Renault Espace, д.н.з. НОМЕР_1 , є преюдиційною для справи, яка розглядається.

Доводи апелянта про те, що в оскаржуваній постанові зазначено час вчинення адміністративного правопорушення «о 22:47 годині», замість «21:47 години», тобто, адміністративне правопорушення було зафіксовано через годину після початку процедури розгляду адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними та такими, що спростосуються наданим відповідачем відеозаписом з відеореєстратора (файл IMG_3343.MP4), з якого встановлено, що саме о 21 год. 47 хв. автомобілем Renault Espace, д.н.з. НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не подано завчасно сигнал покажчиком повороту, а саме за 50-100 м до початку маневру, а увімкнено його безпосередньо під час повороту.

Крім того, колегія суддів вказує, що відповідно до практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 24.12.2019 року у справі №459/1801/17 та від 28.11.2018 року у справі №537/1214/17, зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильного часу (години, хвилин) вчинення правопорушення, не спростовує порушення позивачем вимог ПДР, не свідчить про відсутність події такого адміністративного правопорушення та не може бути самостійною підставою для звільнення позивача від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Інші аргументи, наведені сторонами, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, відсутні правові підстави, в розумінні ст.139 КАС України, для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.11.2023 по справі № 537/3428/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Н.С. Бартош