Справа № 462/10349/23
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Палюх Н.М.

за участю секретаря Демидюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач 29 грудня 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №936090 від 19.12.2023. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 19.12.2023 о 12.13 год інспектором СРПП ВП №2 м. Зборів Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільської області відносно нього складено постанову серії БАД №936090 про накладення на нього стягнення за ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. З тексту даної постанови вбачається, що 19.12.2023 о 12.13 год на 33 км автодороги Тернопіль-Львів-Рава Руська, керуючи транспортним засобом, він здійснив обгін транспортного засобу по мосту, при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє протилежні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п.п. 14.6г, 8.5.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП. З даною постановою він не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодних вимог він не порушував, пересувався виключно по своїй смузі руху, обгону не здійснював та не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки. При цьому, інспектор поліції на його пояснення не реагував та склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення. Просить задовольнити позов та скасувати постанову про адміністративне правопорушення БАД №936090 від 19.12.2023.

В судове засідання позивач не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Подав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглядати справу у відсутності представника відповідача. Покликається на те, що відповідно до об`єктивних обставин справи, 19.12.2023 інспектором СРПП ВП №2 м. Зборів Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільської області капітаном поліції Гнідим О.І. винесено постанову серії БАД №936090 від 19.12.2023 на позивача ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що він на 33 км автодороги Тернопіль-Львів-Рава Руська керував транспортним засобом «BMW X5» номерний знак НОМЕР_1 та пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє протилежні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п.п. 14.6г, 8.5.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля. Відтак, твердження позивача викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Судом встановлено, що інспектором СРПП ВП №2 м. Зборів Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільської області капітаном поліції Гнідим О.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №936090 від 19.12.2023, згідно якої ОСОБА_1 19.12.2023 о 12.13 год на 33 км автодороги Тернопіль-Львів-Рава Руська, керуючи транспортним засобом «BMW X5» номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу по мосту, при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє протилежні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п.п. 14.6г, 8.5.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 4.6 «г» ПДР України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

У відповідності до п. 8.5.1 ПДР України дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним, зазначає, що не порушував вимог п. 4.6 «г» ПДР, оскільки рухався у відповідності до ПДР України, вимог жодних не порушував.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 252 КУпАП, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

П. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, судом встановлено, що при розгляді справи інспектором дотримано вимоги ст. ст. 278, 279, 280 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», при цьому роз`яснено особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності, права передбачені ст. 268 КУпАП, постанова складена на місці вчинення правопорушення, повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, адміністративне стягнення накладено в межах санкції передбаченої ч.1, ч.2 ст.122 та ст. 36 КУпАП. Доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду адміністративних матеріалів надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що він не здійснював обгону транспортного засобу 19.12.2023 о 12.13 год на 33 км автодороги Тернопіль-Львів-Рава Руська, оскільки таке спростовується відеозаписом наданим відповідачем, на якому зафіксовано факт порушення позивачем вимог ПДР України.

Також суд критично оцінює твердження позивача про те, що інспектором поліції було проігноровано його пояснення, оскільки таке спростовується відеозаписами з нагрудних камер інспекторів поліції, з яких вбачається, що позивач не намагається надати будь-які пояснення поліцейському та зазначає, що йому зрозуміло причину зупинки транспортного засобу та суть правопорушення, яке він вчинив.

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що інспектор поліції при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам КУпАП, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний серед іншого має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

У зв`язку з цим, що позивач звільнений від сплати судового збору та, враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, відтак судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції у Тернопільській області, , місцезнаходження: м. Тернопіль, вул.Валова, 11.

Суддя: