Справа № 420/32169/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (с. Жигайлове, Роздільнянський район, Одеська область, 66728) до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014), Роздільнянського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Ярослава Мудрого, 5, м. Роздільна, Одеська область, 67400) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду до до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (далі ГУ ДМС), в якому позивач просить суд: - визнати протиправною відмову Захарівського сектору ГУ ДМС у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України у формі книжечки йому - ОСОБА_1 , за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку; - зобов`язати ГУ ДМС вклеїти фотокартку у паспорт громадянина України у формі книжечки йому - ОСОБА_1 , за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року позов залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

До суду від позивача на виконання ухвали суду надійшла заява, у якій зазначено, що наказом ГУ ДМС від 02.11.2023 №71/аг «Про організацію заходів, пов`язаних з припиненням роботи територіальних підрозділів» визначено припинення роботи Захарівського сектору та функції передано до Роздільнянського відділу ГУ ДМС в Одеській області, у зв`язку з чим наданий позов до суду до ГУ ДМС, Роздільнянського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі Роздільнянський ВГУДМС), в якому позивач просить суд: - визнати протиправною відмову Захарівського сектору ГУ ДМС у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України у формі книжечки йому - ОСОБА_1 , за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку; - зобов`язати ГУ ДМС вклеїти фотокартку у паспорт громадянина України у формі книжечки йому - ОСОБА_1 , за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Захарівського сектору ГУ ДМС із заявою про надання йому послуги з вклеювання фотокартки у паспорт громадянина України за досягненням 45-ти річного віку та отримав відповідь про відмову у вклеюванні фотокартки при досягненні 45-річного віку до паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку із пропуском строку на вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України та відсутністю рішення суду.

На думку позивача, така відмова є порушенням принципу поваги до приватного життя суб`єкта персональних даних, шляхом електронної обробки таких даних у процесі оформлення ID-паспорту за відсутності згоди, що, власне, і є підставою для звернення до суду з даними позовом, в якому позивач також посилається на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі Пз/9901/2/18 та відсутність заборони для вклеювання фотокартки у паспорт після спливу тридцятиденного строку.

Ухвалою суду від 12.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ГУ ДМС наданий до суду відзив на позов, в якому представник не визнав позовні вимоги та зауважив, що 08.11.2023 року Захарівський сектор Гу ДМС в Одеській області у межах строку визначеного Законом України «Про звернення громадян» надав письмову відповідь на заяву ОСОБА_1 , в якій роз`яснили, що у ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року фотокартки у зв`язку з досягнення 45-річного віку після сплину тридцятиденного строку.

ГУ ДМС вважає, що відповідачем дотримано вимоги законодавства про звернення громадян у повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до паспортного документу НОМЕР_1 , виданого позивачеві Фрунзівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 16.07.2008, на момент звернення до Захарівського сектору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 45 років - 22.10.2019. ОСОБА_1 був зобов?язаний звернутись з відповідною заявою про вклеювання фотокартки протягом місяця, тобто в строк до 22.11.2019. Однак, з відповідною заявою/зверненням ОСОБА_1 звернувся лише 12.10.2023 тобто через більше ніж 3 роки та 11 місяців після досягнення 45-річного віку.

Також представник відповідача зазначає, що суб`єкти владних повноважень відповідно до актів законодавства користуються певною свободою розсуду при вирішенні питань, віднесених до їх компетенції, тобто наділені дискреційними повноваженнями і зазначене питання не віднесено до компетенції суду, а відповідно до положень Закону віднесено до виключної компетенції ДМС України.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Фрунзівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 16.07.2008 ОСОБА_1 досягнув 45-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-7).

12.10.2023 до Захарівського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1 подав заяву з проханням оформити вклеювання фотокартки в паспорт громадянина України, після спливу тридцятиденного строку, у зв`язку із досягненням 45-річного віку. А також повідомив про відсутність рішення суду про зобов`язання вклеїти йому ОСОБА_1 , фотокартку у паспорт громадянина України у формі книжечки, оскільки розгляд таких справ здійснюється окружними адміністративними судами при наявності відмови суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії (а.с. 23-24).

Листом Захарівського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 08.11.2023 №5147-118/5147.1-23 повідомлено про відмову позивачу у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України. Вказано, що після спливу тридцятиденного строку для вклеювання фотокартки заявник, крім паспорту і двох фотокарток 3,5х4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому віку, подає відповідне рішення суду про зобов`язання ДМС вклеїти до паспорта фотокартку (а.с. 8). Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з листом ГУ ДМС від 04.12.2023 року №5100.4.1-14509/51.2-23 наказом Головного управління ДМС в Одеській області від 02.11.2023 №65/аг «Про зупинення надання адміністративних послуг Захарівським сектором ГУ ДМС в Одеській області», визначено призупинення надання адміністративних послуг відповідним сектором та наказом Головного управління ДМС в Одеській області від 02.11.2023 №71/аг «Про організацію заходів, пов`язаних з припиненням роботи територіальних підрозділів», визначено припинення роботи Захарівського сектору та функції передано до Роздільнянського відділу ГУ ДМС в Одеській області. Оскаржувана відповідь була надана Захарівським сектором ГУ ДМС в Одеській області на відповідному бланку (а.с. 25).

Позивач не погодившись із відповіддю Захарівського сектору ГУ ДМС звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу оформлення та видачі паспорту громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року, та відповідно вклеювання фотокарток по досягненню 25 та 45 років та регулюються Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI (далі Закон № 5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України про ЄДДР документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст.14 цього Закону № 5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Згідно ч.1 ст.21Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, що також кореспондується з нормами Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ (далі Положення №2503-XII).

Відповідно до п.1, 3, 5, 8, 9, 10, 11 Положення №2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80х60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Водночас, п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 року (далі Постанова №302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.

Пунктом 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року

- з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно з пп.6 п.6 Загальної частини Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджений Постановою №302, обмін паспорта здійснюється у разі, зокрема якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302" (далі Постанова №398), до Постанови №302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" від 06.06.2019 №456 відповідно до абз.5 п.3 Постанови №302, Постанови №398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі Тимчасовий порядок).

Пунктом 2 розділу V Тимчасового порядку встановлено, що для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток за формою згідно з додатком 4 до цього Тимчасового порядку.

Для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку заявник подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку, та відповідне рішення суду. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток.

Згідно з п.4 та 5 розділу V Тимчасового порядку вклеювання до паспорта фотокартки при досягненні особою віку 25 і 45 років здійснюється у строки, встановлені законодавством. Рішення про вклеювання фотокартки до паспорта приймається територіальним підрозділом державної міграційної служби за результатами проведених перевірок.

Відповідно до розділу IХ Тимчасового порядку територіальний підрозділ державної міграційної служби відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), яке доводиться до відома заявника протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття, зазначаються підстави відмови.

Заявник має право повторно звернутися до територіального підрозділу державної міграційної служби в разі зміни або усунення обставин, через які йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки).

З аналізу вказаних норм слідує, що одним із документів, що позивач має надати до заяви для вклеювання фотокартки до паспорта після спливу тридцятиденного строку з дня досягнення 45-річного віку, є рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17, що стосувалася оскарження відмови міграційної служби у видачі паспорта у формі книжечки особі, яка відмовилася від обробки персональних даних, звернула увагу на те, що законодавством не врегульовано питання стосовно наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватися, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. Водночас згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст.22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар.

Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.10.2020 у справі №520/12075/19, яка стосувалася оскарження відмови міграційної служби у вклеюванні до паспорта позивача додаткової фотографії після досягненням ним 45-річного віку та пропуску тридцятиденного строку звернення з моменту настання цієї події, зауважив, що законодавством не встановлено заборони для вклеювання фотокартки у паспорт після спливу цього строку. Суд дійшов висновку, що застосування відповідачем пп.6 п.6 Порядку №302 по суті є примушуванням позивача до обміну паспорта у формі книжечки на паспорт у формі ID-картки, що суперечить його релігійним переконанням, а, отже, обмежує її права й свободи.

Крім цього, суд зауважив, що пропущення позивачем строку для звернення до відповідача із заявою щодо вклеювання фотокартки в паспорт громадянина України у формі книжечки у зв`язку із досягнення 45-річного віку без поважних причин є порушенням вимог підпункту 6 пункту шостого Порядку №302. У той же час за це порушення позивача може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, однак це не можна тлумачити так, що особа взагалі повинна бути позбавлена права на користування паспортом у формі книжечки.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача ГУ ДМС, що заява позивача була розглянута як звернення у межах строку визначеного ЗУ «Про звернення громадян» та надано позивачу письмову відповідь на його заяву. Позивачем відповідь Захарівського сектору ГУ ДМС обґрунтовано розцінена позивачем як відмова у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України у формі книжечки за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку.

Крім того, у вказаній відповіді чітко зазначено, що за відсутністю рішення суду відсутні підстави для задоволення заяви щодо вклеєння фотокартки до паспорта громадянина України у формі книжечки за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача, що зазначене питання не віднесено до компетенції суду, а відповідно до положень КАС України віднесені до виключної компетенції ДМС України з огляду на наступне.

Так, згідно з частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Судом встановлено, що листом відповідача від 08.11.2023 №5147-118/5147.1-23 ОСОБА_1 відмовлено у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України у формі книжечки за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку, а також повідомлено, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, позивачу необхідно надати, зокрема, відповідне рішення суду, що набрало законної сили.

При цьому, суд не приймає посилання відповідачів на Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 року №456, згідно якого оформлення та видача паспорта громадянина України зразка 1994 року відбувається на підставі рішення суду, як на правомірність своєї відмови, оскільки рішенню суду передує порушення прав особи, яка до нього звертається.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Крім того, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач має право на вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням ним 45 років.

Оскільки відсутність належного паспорта у позивача може перешкоджати йому користуватися всіма правами громадянина України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною відмови Захарівського сектору ГУ ДМС у вклеюванні фотокартки до паспорта громадянина України у формі книжечки ОСОБА_1 за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку, оскільки саме вказаний суб`єкт владних повноважень на виконання делегованих йому повноважень відмовив позивачу у вклеюванні фотокартки до паспорта книжечки.

Підлягають задоволення позовні вимоги позивача про зобов`язання ГУ ДМС України в Одеської області вклеїти фотокартку у паспорт громадянина України у формі книжечки за досягненням 45-ти річного віку після спливу тридцятиденного строку, оскільки саме вказаний суб`єкт владних повноважень є юридичною особою та делегував свої повноваження територіальному органу.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З відповідача ГУ ДМС, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 9, 72, 77, 139, 241-243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (с. Жигайлове, Роздільнянський район, Одеська область, 66728, РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ), Роздільнянського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Ярослава Мудрого, 5, м. Роздільна, Одеська область, 67400) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Захарівського сектору Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, який виданий на ім`я ОСОБА_1 (серії НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.

Стягнути з Головного управління Держаної міграційної служби України в Одеської області за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва