Справа № 160/22601/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов?язані з відмовою в розрахунку і виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до кількості робочого стажу 29 років за період з 21.05 по 31.08 (включно) 2020 року на підставі ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року, незаконними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання з 21.05 по 31.08.2020 на підставі ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки № Б.с-423 Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 27.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року у справі № 160/7540/22 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі № 160/7540/22 встановлено, що позивач має робочий стаж 29 років та дає право на отримання довічного грошового утримання у розмірі 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Проте, період з 21.05.2020 по 31.08.2020 не був зазначений у позовних вимогах ОСОБА_1 у справі № 160/7540/22, тому за вказаний період позивачу нараховано довічне грошове утримання у розмірі 50% суддівської винагороди. Проте, право на отримання відсоткового розміру довічного грошового забезпечення у розмірі 68% встановлено рішеннями суду, тому дії відповідача щодо зменшення відсотку довічного грошового забезпечення за спірний період позивач вважає протиправними. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
12.10.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що суддям у відставці, яким за зверненням до 18.02.2020 перерахунок проведено з 01.01.2020 виходячи із розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020. При визначенні права на перерахунок пенсії органи Пенсійного фонду України керуються вимогами чинного пенсійного законодавства, які діють на дату звернення за пенсією. Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового тримання суді. Відповідно до інформації, зазначеної у довідці Державної судової адміністрації України від 02.05.2022 № 922/22 загальний стаж за вислугою років складає 29 років 00 місяців 29 днів, з них на посаді голови Петриківського районного суду - 12 років 00 місяців 25 днів. Таким чином, суддівський стаж ОСОБА_1 дорівнює менше 20 років. Враховуючи викладене, органом Пенсійного фонду справу позивача приведено у відповідність до норм Закону № 1402-VІІІ та довічне грошове утримання судді у відставці становить 50% заробітної плати працюючого судді. За викладених обставин, на переконання відповідача, позовні вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68% складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є безпідставними.
25.10.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач зазначає про безпідставність доводів відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.
10.01.2024 року до суду надійшли доповнення до позовної заяви від 05.09.2023 року в яких позивач доповнив позовні вимоги наступними періодами: з 21.05.2021 року по 31.08.2021 року та з 21.05.2022 року по 31.12.2022 року, з 21.05.2023 року по 31.08.2023 року. Проте вказані доповнення не розглядаються судом, зважаючи на те, що право позивача на подання «доповнення» до позовної заяви не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.
За приписами ч. 5 ст. 262 Кодексу (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст. 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 вийшов у відставку на підставі постанови Верховної Ради України №2536-VI від 07.04.2005 року «Про звільнення суддів» з посади судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області згідно з наказом №42-К від 04.05.2005 року про відрахування зі штату суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року у справі №160/3746/21 позов ОСОБА_1 задоволено: визнано дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язані з не перерахуванням щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 року неправомірними; зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці починаючи з 19.02.2020 року в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, яка зазначена в довідці № Б-с-423 від 27.02.2020 року територіального управління ДСА в Дніпропетровській області, згідно із Законом № 1402 - VIII в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021 року у справі № 160/3746/21 апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року в адміністративній справі №160/3746/21 задоволено частково: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в адміністративній справі №160/3746/21 в частині зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, скасовано та в цій частині прийнято нове судове рішення; у задоволенні позову в цій частині відмовлено; в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в адміністративній справі №160/3746/21 залишено без змін.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року у справі №160/7540/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язані з відмовою в розрахунку і виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно кількості робочого стажу 29 років (двадцять дев`ять) за період з 19.02.2020 року по теперішній час на підставі ч.3. ст. 142 Закону 1402-VІІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, незаконними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання за період з 19.02 по 20.05 (включно) 2020 року, з 01.09.2020 року по 31.12 (включно) 2021 року, 01.01.2022 року по теперішній час, на підставі ч.3. ст. 142 Закону 1402-VІІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68 (шістдесят вісім) відсотків складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою №Б.с-423 територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 27.02.2020 року, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням вже фактично виплачених сум.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 160/7540/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року в адміністративній справі № 160/7540/22 - залишено без змін.

Під час перерахунку довічного грошового утримання позивача, з період з 21.05.2020 по 31.08.2020 Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області застосовано 50 % складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою №Б.с-423 Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 27.02.2020 року.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача (зменшення відсотку розміру довічного грошового утримання з 68% до 50% за спірний період) незаконними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

З метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян, статус суддів визначався Законом України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ в редакції, що діяла на момент виходу позивача у відставку).

Відповідно до частини 2 статті 43 Закону №2862-ХІІ за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку.

Згідно з частиною 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2863-ХІІ передбачалося, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого статтею 43 Закону України «Про статус суддів», поширюється також на суддів, які до введення цього Закону в дію вийшли на пенсію з посади судді за віком, по інвалідності, за вислугою років, з іншої роботи, на яку вони перейшли з посади судді у зв`язку із закінченням строку повноважень або за власним бажанням, за умови наявності у них стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Суддям, яким не присвоєно кваліфікаційні класи, розмір щомісячного довічного грошового утримання обчислюється з урахуванням посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді в даний час, премії, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці виплачується в суді за останнім місцем роботи або, за їх вибором, у суді за місцем їх проживання. В разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом другим частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15.12.1992 року, чинного на час роботи позивач на посаді судді було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинної на час роботи позивач на посаді судді, було передбачено, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року у справі №160/7540/22 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 160/7540/22 встановлено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, у тому числі з урахуванням періодів роботи на прокурорських посадах, складає 29 років, у зв`язку з чим, враховуючи приписи ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ, розмір призначеного щомісячного довічного грошового утримання позивача повинен збільшуватися за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на 2 відсотки й, відповідно, становити 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені у межах справи № 160/7540/22 обставини та факти, що підтверджують право позивача на отримання довічного грошового забезпечення з розрахунку 68% грошового забезпечення судді, що працює на відповідній посаді, суд вважає протиправними дії відповідача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача у період з 21.05.2020 року по 31.08.2020 року із розрахунку 50% суддівської винагороди працюючого судді, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1073,60 грн, що документально підтверджується квитанцією від 27.08.2023 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов?язані з відмовою в розрахунку і виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до кількості робочого стажу 29 років за період з 21.05.2020 по 31.08.2020 року на підставі ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання з 21.05.2020 по 31.08.2020 на підставі ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки № Б.с-423 Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 27.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна