Справа № 240/1255/22
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1255/22

Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

10 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

представника позивачів - Черниша О.М.

представника відповідача - Шевчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської міської ради на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Житомирської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, про визнання протиправними рішень та відмов, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Житомирської міської ради, за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, в якому просили:

- визнати протиправними рішення Житомирської міської ради від 30 листопада 2016 року №454 "Про затвердження Генерального плану міста Житомира" в частині затвердження Генерального плану та рішення міської ради від 04 квітня 2017 року №579 "Про затвердження Плану зонування міста Житомира" в частині затвердження Плану зонування;

- визнати протиправною відмову Житомирської міської ради, оформлену на підставі рекомендацій Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 на підставі звернення до ЦНАП м. Житомира № справи 11663 від 20 жовтня 2021 року, оформлену рішенням Житомирської міської ради від 24 грудня 2021 року №465;

- визнати протиправною відмову відповідача, оформлену на підставі рекомендацій Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 на підставі звернення до ЦНАП м. Житомира № справи 11644 від 19 жовтня 2021 року, оформлену рішенням Житомирської міської ради від 24 грудня 2021 року №465;

- визнати протиправною відмову Житомирської міської ради, оформлену на підставі рекомендацій Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 на підставі звернення до ЦНАП м. Житомира № справи 11643 від 19 жовтня 2021 року, оформлену рішенням Житомирської міської ради від 24 грудня 2021 року №465;

- визнати протиправною відмову відповідача, оформлену на підставі рекомендацій Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 на підставі звернення до ЦНАП м. Житомира № справи 11675 від 20 жовтня 2021 року, оформлену рішенням Житомирської міської ради від 24 грудня 2021 року №465;

- зобов`язати Житомирську міську раду видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , орієнтовною площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі звернення до ЦНАП м. Житомира № справи 11663 від 20 жовтня 2021 року та забезпечити передачу зазначеної земельної ділянки у власність в межах безоплатної приватизації;

- зобов`язати відповідача видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , орієнтовною площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі звернення до ЦНАП м. Житомира № справи 11644 від 19 жовтня 2021 року та забезпечити передачу зазначеної земельної ділянки у власність в межах безоплатної приватизації;

- зобов`язати Житомирську міську раду видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 , орієнтовною площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі звернення до ЦНАП м. Житомира № справи 11643 від 19 жовтня 2021 року та забезпечити передачу зазначеної земельної ділянки у власність в межах безоплатної приватизації;

- зобов`язати Житомирську міську раду видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 , орієнтовною площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі звернення до ЦНАП м. Житомира № справи 11675 від 20 жовтня 2021 року та забезпечити передачу зазначеної земельної ділянки у власність в межах безоплатної приватизації.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Житомирської міської ради № 465 від 24 грудня 2021 року у частині відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою та зобов`язав Житомирську міську раду за зверненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 прийняти рішення про надання їм дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах безоплатної приватизації, орієнтовною площею по 0,1 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, із врахуванням встановлених даним рішенням обставин справи та висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати вказане рішення в оскаржуваній частині та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт відзначив про відповідність рішення Житомирської міської ради від 24.12.2021 № 465 щодо відмови позивачам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою земельних ділянок приписам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України та містобудівної документації, оскільки відповідно до Генерального плану міста та Плану зонування території міста Житомир земельні ділянки, які бажають отримати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розташовані в межах зони охоронного ландшафту, а земельна ділянка, яку бажає отримати ОСОБА_4 , розташована в межах рекреаційної зони природних ландшафтів та в прибережній захисній смузі водойм, що свідчить про заборону використання вказаних земельних ділянок за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Також, апелянтом звернуто увагу на той факт, що прийняття рішення щодо передачі у приватну власність земельних ділянок, які розташовані як у рекреаційній зоні природних ландшафтів, так і прибережної захисної смуги, до яких повинен бути забезпечений безперешкодний та безоплатний доступ громадян, порушить права, свободи та інтереси територіальної громади міста Житомир.

Позивачі у відзиві на апеляційну скаргу заперечили проти доводів відповідача та просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, відкривши провадження у даній справі, призначив останню до розгляду в порядку письмового провадження.

В подальшому, ухвалою від 28 листопада 2023 року дана справа була призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин, викладених в ній, просив задовольнити.

Представник позивачів заперечив проти доводів апелянта та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено в ході розгляду справи, 20.10.2021 року ОСОБА_1 як учасником бойових дій було подано до ЦНАП Житомирської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 з метою подальшого її отримання у власність на праві безоплатної передачі.

06.11.2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслано відповідь Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради за вих. № 4411/13 від 28 жовтня 2021 року про те, що згідно з статтею 12 Земельного кодексу України, статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», питання розглядається виключно Житомирською міською радою».

19.10.2021 року ОСОБА_2 як учасником бойових дій було подано до ЦНАП Житомирської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 з метою подальшого її отримання у власність на праві безоплатної передачі.

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку направлено відповідь Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради за вих. № 4384/13 від 28 жовтня 2021 року про те, що відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», питання розглядається виключно Житомирською міською радою.

19.10.2021 року ОСОБА_3 як учасником бойових дій було подано клопотання до ЦНАП Житомирської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 з метою подальшого її отримання у власність на праві безоплатної передачі.

В листопаді 2021 ОСОБА_3 було надіслано засобами поштового зв`язку відповідь Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради за вих. № 4385/13 від 28 жовтня 2021 року про те, що згідно з статтею 12 Земельного кодексу України, статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», питання розглядається виключно Житомирською міською радою.

20.10.2021 року ОСОБА_4 як особою, яка має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, було подано клопотання до ЦНАП Житомирської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться між пров. Політехнічний та Річковий м. Житомира, з метою подальшого її отримання у власність на праві безоплатної передачі.

Рішенням п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Житомирської міської ради № 465 від 24 грудня 2021 року позивачам було відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою. Так, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено з підстав невідповідності містобудівній документації, оскільки відповідно до Схеми зонування території міста земельні ділянки зазначені в графічних матеріалах заявників, розташовані в рекреаційній зоні природних ландшафтів (Р-1)); а ОСОБА_4 - з підстав невідповідності містобудівній документації, оскільки відповідно до Схеми зонування території міста земельна ділянка зазначена в графічних матеріалах позивачки розташована в рекреаційній зоні природних ландшафтів (Р-1) та в прибережній захисній смузі водойм.

Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивачі звернулися до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у справі належних доказів в підтвердження факту перебування спірних земельних ділянок у рекреаційній зоні природних ландшафтів та у прибережній захисній смузі водойм.

Водночас, судом було відхилено доводи позивачів про протиправність рішень Житомирської міської ради від 30 листопада 2016 року №454 "Про затвердження Генерального плану міста Житомира" в частині затвердження Генерального плану та від 04 квітня 2017 року №579 "Про затвердження Плану зонування міста Житомира" в частині затвердження Плану зонування через відсутність належних обґрунтувань позивачів щодо порушень оскаржуваними рішеннями їх прав, свобод та охоронюваних законом інтересів.

Колегія суддів, надаючи оцінку даним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, в призмі приписів ст. 308 КАС України, відзначає наступне.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За приписами частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту, план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.

Частиною 1 статті 18 вказаного закону передбачено, що план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечувалось сторонами по справі, земельні ділянки, які відображені в графічних матеріалах, доданих до заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , знаходяться в межах рекреаційної зони охоронного ландшафту, а земельна ділянка відображена в графічних матеріалах, доданих до заяви ОСОБА_4 , знаходиться в рекреаційній зоні природних ландшафтів та в прибережній захисній смузі водойм.

Дані обставини підвереджуються також графічними матеріалами Генерального плану міста Житомир, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 30.11.2016 року №454, який є чинним на момент розгляду справи в суді.

Відповідно до плану зонування міста Житомир, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 04.04.2017 № 579 рекреаційна зона природних ландшафтів (Р-1) створюється з метою збереження природних ландшафтів з особливими умовами використання. Планувальні містобудівні заходи мають здійснюватись з мінімальним впливом на вразливі елементи природного середовища. До зони входять об`єкти природно-заповідного фонду, парки, лісопарки, прибережні зони, розташовані в південній частині міста вздовж річок.

Переважні види використання природних ландшафтів (Р-1): лісові масиви, лісопарки, зелені насадження загального користування, ландшафти, що охороняються, водні поверхні.

Супутні види використання: обладнання місця відпочинку, теренкури, бігові доріжки, велосипедні доріжки, пункти першої медичної допомоги, квітники, газони, малі архітектурні форми, скульптурні композиції, об`єкти декоративно-монументального мистецтва.

Допустимі види використання (потребують спеціального дозволу або погодження шляхом обов`язкового розроблення детального плату території): інженерне облаштування, інженерні та комунальні споруди місцевого значення, гостьові відкриті стоянки для тимчасового зберігання транспортних засобів, окремі адміністративно-господарські будівлі зон відпочинку, площинні спортивні майданчики, дитячі ігрові майданчики.

Будівництво і благоустрій у зоні має здійснюватись відповідно до вимог п.п. 5.1 - 5.13. ДБН 360-92.

У свою чергу, відповідно до ДБН Б. 2.2-2-2008 "Планування та забудова міст та функціональних територій" зона охоронюваного ландшафту - природна чи переважно природна з розосередженою іншою традиційною забудовою територія за межами охоронної зони, з якою пам`ятка має активний візуальний зв`язок. Вона визначається для збереження і реабілітації природних територій та утворень, які є характерним історичним середовищем та відіграють важливу роль в образі населеного місця або окремого пейзажі, що містить пам`ятку.

На території охоронюваного ландшафту можлива господарська діяльність, якщо вона не порушує характеру ландшафту і не потребує зведення капітальних будівель і споруд. Відповідно до режиму на окремих ділянках зони дозволяються сіножаті, випасання худоби, польові, городні та інші сільськогосподарські роботи.

Згідно зі статтею 50 Земельного кодексу України, до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Відповідно до статті 51 Земельного кодексу України, до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Частиною третьою статті 52 Земельного кодексу України визначено, що на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. На таких землях (крім земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельних ділянок, зайнятих об`єктами фізичної культури і спорту, інших аналогічних об`єктів) допускається будівництво відповідно до чинної містобудівної документації об`єктів житлового та громадського призначення, що не порушують режим використання земель рекреаційного призначення.

Також, судова колегія враховує приписи ст. 60 Земельного кодексу України, де відзначено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (ст.ст. 61-62 Земельного кодексу України, ст.ст. 89-90 Водного кодексу України).

Так, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

1) розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

2) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

3) влаштування літніх таборів для худоби;

4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;

7) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 59 Земельного кодексу України визначено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і внутрішнього водного транспорту в порядку, встановленому законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14-ц, якщо земельна ділянка зайнята прибережною захисною смугою, таку ділянку можна було б отримати в оренду для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідницьких робіт, а не у приватну власність для житлового будівництва.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

В свою чергу, частиною 4 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, забороняється.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні дозволу може бути, зокрема, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на вищенаведене, виявивши, що цільове призначення земельних ділянок, які мають намір одержати позивачі, не відповідає вимогам Генерального плану та Плану зонування, міська рада мала законні підстави для прийняття рішення про відмову у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок у власність з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.09.2020 у справі №822/3589/17, від 29.10.2020 у справі № 822/900/18 та від 12.05.2022 у справі № 822/1424/18.

Відтак, оскільки на рівні містобудівної документації м. Житомира передбачено віднесення земельних ділянок по пров. Політехнічний та Річковий м. Житомира до зони природних ландшафтів (Р-1) та до прибережної захисної смуги водойм, а мета, з якою позивачі бажають отримати вказані земельні ділянки є будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, тому відповідач, ухвалюючи рішення від 24.12.2021 року №465, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Окрім того, судова колегія зауважує, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, окрім викладеного вище, залишив поза увагою і ту обставину, що відповідно до викопіювання з Генерального плану м. Житомир, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 26.12.2001 року №266, земельні ділянки, які бажають отримати позивачі знаходяться на землях зелених насаджень громадського користування, а тому рішення Житомирської міської ради від 04.04.2017 року №579 "Про затвердження Плану зонування міста Житомира" прийнято з врахуванням попередніх рішень щодо планування і забудови територій.

Стосовно доводів позивачів про те, що з аналізу Публічної кадастрової карти України вбачається факт розташування в місці бажаних ними земельних ділянок, а саме в прибережній захисній смузі та в зоні рекреаційних земель, численних земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які містять завершенні об`єкти будівництва, то вказана обставина не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи в суді, оскільки апелянт - представник відповідача, пояснила, що з моменту затвердження Генерального плану міста (2016 рік) та Плану зонування території міста Житомир, жодних рішень щодо передачі земельних ділянок у власність в цьому районі не приймалось. Доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого необгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

В даному випадку, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Житомирської міської ради задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Житомирської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, про визнання протиправними рішень та відмов, зобов`язання вчинити дії скасувати в частині задоволених позовних вимог.

В цій частині прийняти нову постанову, якою в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 січня 2024 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.