Справа № 160/12553/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2024 року м.Дніпросправа № 160/12553/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 160/12553/23 (суддя Лозицька І.О., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАС АВТО ТРАНС АГ» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЛАС АВТО ТРАНС АГ» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (далі - відповідач) №004286 від 17.05.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржена постанова винесена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню, водієм було надано усі пояснення та документи, що спростовують доводи відповідача про допущені порушення Закону України «Про автомобільний транспорт».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року позовні вимоги задоволено. Судом скасовано оскаржену позивачем постанову відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час перевірки позивача було виявлено порушення ст. 34, 48 Закону України Про автомобільний транспорт, п. 3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 року №385, а саме була відсутня особиста картка водія до цифрового тахографа. Водій від пояснень та підпису акту відмовився. Оскаржена позивачем постанова від 17.05.2023 року прийнята на підставі акту №003307 від 02.05.2023 року, в якому посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області зафіксоване виявлене порушення. Не погоджується з висновками суду, що відповідачем не було дотримано процедуру розгляду справи під час притягнення позивача до відповідальності, наполягає, що позивач був повідомлений про дату та місце розгляду справи.

Позивач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі направлення на перевірку №014515 від 28.04.2023року посадовими особами відділу Державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби з безпеки на транспорті було складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №0003307 від 02.05.2023 року.

З акту перевірки вбачається, що проведено перевірку транспортного засобу MAN, номерний знак: НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію: НОМЕР_2 , водій: ОСОБА_1 . Транспортний засіб належить ТОВ «АТЛАС АВТО ТРАНС АГ».

Під час перевірки виявлені порушення ст.34, 48 Закону України Про автомобільний транспорт, перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих та нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів, а саме: відсутня особиста картка водія ОСОБА_1 , чим порушено вимоги наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 року, відповідальність за яке передбачена ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт. Транспортний засіб обладнано тахографом.

Водій від підпису та пояснень відмовився.

Повідомленням №32038/23/24-23 від 08.05.2023 року позивача було повідомлено про дату розгляду справи - 17.05.2023 року.

Повідомлення вручено позивачу 17.05.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за номером відправлення 662.

Постановою №004286 від 17.05.2023 року, складеною Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, за порушення вимог ст. 34, 48 Закону України Про автомобільний транспорт, п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року, зареєстрованого Міністерством юстиції України 20.10.2010 року за №946/18241, згідно абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ Про автомобільний транспорт на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн..

Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що хоча порушення, виявлені під час перевірки, і знайшли своє підтвердження, проте постанова підлягає скасуванню. Відповідачем порушено принцип законності, знівельовано законні очікування позивача на справедливу процедуру розгляду, а саме здійснено розгляд справи та притягнуто позивача до відповідальності за відсутності доказів своєчасного повідомлення останнього про дату розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначено Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно із ч.14 ст. 6 Закону № 2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 33 Закону № 2344-III визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Положеннями ст.34 Закону № 2344-III передбачені вимоги до автомобільного перевізника, зокрема, автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання до медичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до ст.39 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відповідно приписів статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Відповідно до абз. 3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340 (далі - Положення №340), встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Відповідно до п.1.3 Положення №340, його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно з п.6.1 Положення №340, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

За приписами п.6.3 Положення №340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання тахографів визначений Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385).

Пунктом 1.3 Інструкції №385 встановлено, що її норми поширюються на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385, визначені у ній терміни вживаються у такому значенні:

- адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - "калібрування";

- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР;

За приписами пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема:

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Судом встановлено, що належний позивачу транспортний засіб обладнаний цифровим тахографом. Водночас, актом перевірки зафіксовано відсутність особистої картки водія. Наявність у водія індивідуальної контрольної книжки водія - не зафіксовано.

При цьому, у разі використання цифрового тахографа водій зобов`язаний використовувати особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом. Отже, водії мають надавати інспектору для контролю картку водія у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом (якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія).

Без наявності картки водія, інспектор не може здійснити контроль дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водія та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом.

Враховуючи те, що водій належного позивачу транспортного засобу здійснював перевезення вантажу без картки водія цифрового тахографа, суд дійшов вірного висновку, що ТОВ "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" вчинено порушення ст. 48 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-ІІІ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, правова процедура (fairprocedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

За приписами ст.60 Закону №2344-ІІІ, порядок розгляду справи про порушення та стягнення у виді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Правова процедура розгляду органами державного контролю справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі Порядок №1567).

За правилами, встановленими пунктами 25-27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як стверджує позивач, повідомлення від 08.05.2023 року №32038/23/24-23 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ним отримано 19.05.2023 року. На підтвердження цих обставин надано копію виписки з журналу вхідних документів №57 від 19.05.2023 року.

Проте, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що повідомлення вручене позивачу 17.05.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за номером відправлення 662, що також не заперечується відповідачем.

Тобто, про дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, позивач дізнався в день її розгляду, а отже був позбавлений можливості подавати свої докази та заперечення, скористатися правом бути присутнім представнику під час розгляду справи.

Беручи до уваги той факт, що у відповідача на момент розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не було доказів повідомлення позивача про розгляд справи, суд дійшов вірного висновку, що спірна постанова від 17.05.2023 року №004286 винесена з порушенням вимог Порядку №1567 та підлягала скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, рішення судом прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст.139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 160/12553/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак