Справа № 620/16779/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Чернігів Справа № 620/16779/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Переробне підприємство Біомас"
доГоловного управління ДПС у Чернігівській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №6213/Ж10/25-01-07-00 від 16.06.2023 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 965 848,47 грн за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що зважаючи на наявність форс-мажорних обставин, у Товариства відсутній факт допущення порушення дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по контракту № 22-12-2021 від 22.12.2021, укладеному з нерезидентом Spiro B.V. (Нідерланди) на суму 67 750,00 євро. За таких обставин, нарахування відповідачем фінансових санкцій за порушення валютного законодавства є необґрунтованим.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надіслав відзив, в якому позов не визнав з тих підстав, що на час перевірки позивачем не надавались документи на підтвердження форс-мажорних обставин.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» та ОСОБА_1 (Нідерланди) укладений зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № 22-12-2021 від 22.12.2021, відповідно до п. 1 якого, Контрагент продає на умовах EXW (INCOTERMS 2020) обладнання в кількості і комплектації вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, а Позивач оплачує Товар згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 2 Договору, загальна сума контракту складає 67750,00 Євро.

Головним управлінням ДПС в Чернігівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» з питань дотримання вимог валютного законодавства, за результатами якої складено Акт №5273/Ж5/25-01-07-06-01 від 19.05.2023 (далі Акт) (а.с. 29-41).

Згідно з Актом перевірки, контролюючим органом встановлено порушення Товариством частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення «Про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (із змінами і доповненнями), у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по контракту № 22-12-2021 від 22.12.2021, укладеного з Контрагентом у сумі 67 750,00 євро на 122 календарних дні.

Відповідно до Додатку № 4 до Акту, за Імпортним контрактом № 22-12-2021 від 22.12.2021 було розраховано пеню в розмірі 965 848,47 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.06.2023 №6213/Ж10/25-01-07-00 (а.с. 17-18).

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням Товариство звернулась зі скаргою до Державної податкової служби України, рішенням від 01.09.2023 №25563 якого, скарга залишена без задоволення, а ппр без змін.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення відповідача, Товариство звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

У силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Як свідчать матеріали справи, між Позивачем та ОСОБА_1 був укладений зовнішньоекономічний контракт № 22-12-2021 від 22.12.2021. Відповідно до п. 1 Договору, Контрагент продає на умовах EXW (INCOTERMS 2020) обладнання в кількості і комплектації вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, а Позивач оплачує Товар згідно з умовами цього Договору. Згідно з п. 2 Договору, загальна сума контракту складає 67750,00 Євро.

На виконання умов вказаного вище контракту, позивачем 30.12.2021 перераховано на рахунок нерезидента валютні кошти в сумі 67750,00 Євро, що підтверджується висновками акту перевірки (а.с. 34).

Водночас обладнання, у визначені контрактом строки до позивача поставлено не було, внаслідок введення воєнного стану на території країни позивача через збройну агресію російської федерації. Станом на 30.04.2023 значиться дебіторська заборгованість 67750,00 євро.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі Закон № 2473- VIIІ).

Частина 3 ст. 13 Закону № 2473- VIIІ передбачає, що в разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону № 2473- VIIІ, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

При цьому згідно з п. 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Отже, нарахування пені на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» можливо у разі порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно саме із цією статтею. Ці строки встановлюються Національним банком України відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» зокрема, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати), та за загальним правилом п. 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 №5, складають 365 календарних днів.

Так, згідно із платіжною інструкцією №37 від 30.12.2021 Товариство перерахувало валютні кошти на загальну суму 67750 євро, граничний строк розрахунку становить 29.12.2022; розрахунок нарахування пені оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням із якого видно, що період порушення строків розрахунків становить з 30.12.2022 по 30.04.2023, кількість днів прострочки 122 (а.с. 41).

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 13 Закону №2473-VIIІ визначено вичерпний перелік підстав, згідно з якими може зупинятись нарахування пені суб`єктам господарювання, у випадку недотримання вимог вказаного Закону.

Так, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) ( ч. 6 ст. 13 Закону №2473-VIIІ).

Тобто одна із сторін договору повинна довести, що наявні обставини (введення воєнного стану чи початку бойових дій) мають відношення до конкретного господарського зобов`язання та унеможливлюють після постачання товару або здійснення авансового платежу отримати резидентами валютної виручки або поставку їм імпортного товару на невизначений строк, а також з метою не нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків у період дії форс-мажорних обставин необхідно засвідчити даний факт відповідною довідкою уповноваженої організації (органу) країни нерезидента та/або сертифікатом Торгово-промислової палити України.

Відповідно до вимог статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Так, Торгово-промислова палата України сертифікатом № 3100-23-2989 про форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 26.06.2023 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Тобто ТПП України сертифікатом встановила, що з 24.02.2022 по 22.092022 зазначені обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для ТОВ «ПП БІОМАС» (а.с. 20-21).

Водночас суд зауважує, що згідно із матеріалами справи ГУ ДПС в Чернігівській області листом від 02.02.2023 звернулося до ТОВ «ПП БІОМАС», в якому просило надати інформацію щодо виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 22.12.2021 із переліком відповідних документів (а.с. 61).

На вказаний лист ТОВ «ПП БІОМАС» листом від 27.03.2023 повідомило контролюючий орган, що Товариство територіально знаходиться на території де ведуться бойові дії, а торгово-промислова палата листом від 28.02.2022 засвідчила форс-мажорні обставини: військову агресію російської федерації проти України.

Підпунктом 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 Податкового кодексу України передбачено, що обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд наголошує, що принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття необґрунтованих рішень та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи положення Податкового кодексу України, Закону №2473 і Закону України «Про торгово-промислові палати в України», а також початок бойових дій на території України, суд погоджується із доводами позивача, що наявність сертифікату ТПП України № 3100-23-2989 про форс-мажорні обставини із зазначенням періоду дії таких обставин (дата настання 24.02.2022, дата закінчення 22.09.2022) є обґрунтуванням неможливості виконання позивачем зовнішньоекономічного контракту у визначений термін.

Разом з тим, як зазначено вище, сама по собі збройна агресія проти України, воєнний стан не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин конкретна компанія не може виконати свої зобов`язання.

Саме такі конкретні обставини і саме для позивача підтверджені сертифікатом Торгово-промислової палати № 3100-23-2989, який виданий 26.06.2023 (а.с. 20), в той час як запит про наявність у Товариства форс-мажорних обставин тощо було здійснено 02.02.2023, надалі проведена перевірка ТОВ «ПП БІОМАС», за результатами якої 19.05.2023 складений акт перевірки, на підставі якого 16.06.2023 прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не було надано податковому органу документів, що підтверджують виникнення у Товариства обставин для продовження/переривання строку виконання зовнішньоекономічного контракту ні на запит ГУ ДПС в Чернігівській області від 02.02.2023, ні під час проведення перевірки й навіть станом на момент винесення податкового повідомлення-рішення. Вказане свідчить про те, що відповідач діяв в межах повноважень, встановлених Конституцією та податковим законодавством, що виключає правові підстави для визнання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином суд констатує, що відповідачем доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, в той час як позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову ТОВ «ПП БІОМАС» необхідно відмовити повністю.

Зважаючи на вимоги ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Переробне підприємство Біомас", вул. Заводська, 1, с. Сядрине, Чернігівська обл., Корюківський р-н, 15323, .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124.

Дата складення повного рішення суду - 15.01.2024.

Суддя Ю. О. Скалозуб