Справа № 320/11691/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Басай О.В. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Справа № 320/11691/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Пристоличної сільської ради

Бориспільського району Київської області

про визнання протиправним та скасування рішення

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Пристоличної сільської ради про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га в с. Проліски ОСОБА_1 від 07.09.2021 № 1065-7-VIII;

- зобов`язати Пристоличну сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га в с. Проліски Бориспільського району Київської області.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення № 1065-7-VIII від 07.09.2021 Пристоличної сільської ради про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га в с. Проліски;

- зобов`язано Пристоличну сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.07.2021 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га в с. Проліски Бориспільського району Київської області та у місячний строк, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні, прийняти мотивоване рішення за наслідками розгляду.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

3. Позивач в особі свого представника адвоката Щиглова Є.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі щодо розподілу судових витрат в розмірі 9000,00 грн.

4. Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року зазначену заяву Позивача задоволено частково та стягнуто на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються документально і що предметом спору в цій справі був позов немайнового характеру, який судом задоволено частково.

5. Позивач, не погоджуючись з таким додатковим рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення його заяви щодо стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, тобто в розмірі 9 000,00 грн.

У своїй скарзі Апелянт стверджує, що заявлена ним сума витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами, які були надані суду першої інстанції.

Разом з тим, на переконання Апелянта, стягнута судом з Відповідача сума витрат на правничу допомогу не є ринковою чи економічно виправданою та визначена на власний розсуд суду. При цьому Апелянт посилається на статистичні дані погодинних ставок в провідних юридичних компаніях України в 2021 році, наведені в Юридичній газеті.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним додаткове рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо розподілу понесених ним витрат на правничу допомогу.

6. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2023 та від 20.10.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

7. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн Позивачем в особі його представника було надано: договір № 17/05/22 про надання правової допомоги від 17.05.2022, додаток № 1 до договору № 17/05/22 про надання правової допомоги від 17.05.2022, акт наданих послуг № 1 до Договору № 17/05/22 про надання правової допомоги від 17.05.2022 та квитанцію № 0.0..1 від 13.11.2022 на суму 9 000,00 грн.

Відповідно до вказаного акта № 1 від 17.05.2023 адвокатом надано наступні юридичні послуги: досудовий аналіз документів 3 год. 3 000,00 грн; підготовка та подача адвокатського запиту 1 000,00 грн; підготовка та подача позовної заяви 4000,00 грн; підготовка та подача заяви про відшкодування судових витрат 1000,00 грн.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 13.11.2022 Позивачем було сплачено вартість наданих послуг у розмірі 9 000,00 грн.

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

12. При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.

13. Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

14. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що заявлені Позивачем у цій справі витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються наданими ним доказами, перелік яких було наведено вище.

15. Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими та виваженими висновки суду першої інстанції щодо зменшення заявленої Позивачем суми витрат на правничу допомогу з 9000,00 грн до 4500,00 грн, зокрема з огляду на обсяг задоволених позовних вимог та предмет спору в цій справі.

16. Крім того, аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також зазначає, що заявлена Позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн не співмірна зі складністю цієї справи, тож, з урахуванням вищевказаних обставин, була правомірно зменшена судом першої інстанції до 4500,00 грн.

17. При цьому, судова колегія враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.06.2022 у справі № 160/6899/20, про те, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

18. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

19. Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення в цій справі повно встановив відповідні обставини справи та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.

20. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

21. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 16.01.2024.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев