Справа № 320/5725/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року № 320/5725/23

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТВОРК» до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТВОРК» з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, в якому просить:

- скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 24.10.2022 №№2, 2.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування вимог позивач послався на необґрунтованість та протиправність висновків службових осіб податкового органу викладених у акті про результати документальної позапланової перевірки.

Зокрема, на підтвердження вказаних аргументів, у позовній заяві позивач зазначив, що висновки службових осіб про надуманість та необґрунтованість висновків податкового органу щодо не підтвердження обставин реальності здійснення господарських операцій.

Крім того, висновки податкового органу за результатами проведеної перевірки у порушення вимог чинного законодавства не підтверджуються необхідними і достатніми доказами для спростування факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Позивач вважаючи, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем, порушують його права та інтереси, насамперед майнові, у зв`язку з чим, враховуючи переконання позивача про протиправність, оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТВОРК» до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Не погоджуючись з аргументами позивача щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем було подано відзив, в якому на підтвердження правомірності своїх дій зазначає, що службовими особами податкового органу під час виконання функцій покладених чинним законодавством було дотримано приписи чинного законодавства та правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Порушення податкового законодавства які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень викладені службовими особами податкової служби в акті перевірки на переконання представника податкового органу являються правомірними та підтверджуються відповідними доказами.

В підтвердження своєї позиції представник відповідача послався на висновки викладені в акті перевірки та підтримав встановлення обставин відсутності з боку позивача реальності господарських відносин.

Представник відповідача зауважив, що оскільки податковому органу не надано первинні бухгалтерські перелічені вище документи ані під час перевірки, ані піл час адміністративного оскарження рішень ДПІ, є цілком правомірним висновок про порушення позивачем вищезазначених норм ПК України щодо обов`язкового підтвердження витрат та податкового кредиту первинними бухгалтерськими документами, а отже порушення п.44.6 ст.44 ПК України позивачем, що є окремою і самодостатньою підставою для відмови в позові.

Як висновок представник відповідача зазначив, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно та своє вчасно, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що не підлягають скасуванню.

Виходячи з вищевикладеного, представник податкового органу просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки при здійсненні владно управлінських функцій відповідач діяв на підставі та у межах передбачених чинним законодавством.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.07.2023 о 13:00. Засідання відбудеться в приміщенні Київського окружного адміністративного суду за адресою м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 2-й під`їзд, 10-й поверх.

30.08.2023 у судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання щодо переходу до розгляду цієї справи у порядку письмового провадження, що підтримали всі сторони та учасники судового розгляду.

Представник позивача підтримав питання щодо розгляду справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача залишив вказане питання на розсуд суду.

Частиною 3 ст.194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання підтримали всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Керуючись викладеними вище обставинами, суд вирішив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами..

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Київський окружний адміністративний суд, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТВОРК» (далі позивач/товариство) () є юридичною особою, яка зареєстрована відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у м. Києві. Директором товариства є Карпенко Сергій Михайлович.

На підставі службових посвідчень КВ №001885, KB №002238 та наказу від 08.09.2022 №3561-п, виданого Головним управлінням ДІС ум. Києві заступником начальника відділу перевірок у телекомунікаційній та IT сферах управління податкового аудиту у сфері торгівлі та послуг Головного правління ДПІС у м. Києві Чоп?як Іриною та головним державним інспектором відділу перевірок у телекомунікаційній та IT сферах управління податкового аудиту у сфері торгівлі та послуг Головного управління ДПС у м. Києві Лобовою Ксенією, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79 ПК України від 02.12.2010 №275-VI (зі змінами та доповненнями), проведена документальна позапланова невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТВОРК», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.07.2022 № (далі - Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року, березень 2022 року.

Перевірка проводилась з 12.09.2022 по 13.09.2022.

Судом встановлено, що перевіркою достовірності відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1 - 16.3) за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 встановлено:

1) У зв`язку з ненаданням до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, не можливо підтвердити правильність відображених показників у рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» за період з 01.06.2022 по 30.06.2022, в результаті чого за результатами перевірки встановлено завищення задекларованих ТОВ «БЕСТВОРК» показників у рядку 101 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» на загальну суму 150 913,00 гривень.

2) У зв`язку з ненаданням до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, не можливо підтвердити правильність відображених показників у рядку 10.2 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України зі ставкою 7% за період з 01.06.2022 по 30.06.2022, в результаті чого за результатами перевірки встановлено завищення задекларованих ТОВ «БЕСТВОРК» показників у рядку 10.2 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів а митній території України зі ставкою 7%» на загальну суму 9 813,00 гривень.

3) У зв`язку з ненаданням до перевірки первинних документів, митних декларацій, регістрів бухгалтерського обліку, неможливо підтвердити правильність відображених показників у рядку 11 Декларації «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи»: 11.1 «з основною ставкою» за період з 01.06.2022 по 30.06.2022, в результаті чого за результатами перевірки встановлено завищення задекларованих ТОВ «БЕСТВОРК» показників у рядку 11 Декларації «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи»: 11.1 «з основною ставкою» на суму 590 829,00 грн.

4) У зв`язку з ненаданням до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, неможливо підтвердити правильність відображених показників рядку 16.1 Декларацій «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду за період з 01.06.2022 по 30.06.2022, в результаті чого за результатами перевірки встановлено завищення задекларованих ТОВ «БЕСТВОРК» показників у рядку 16.1 Декларацій «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» на загальну суму 6 353 269 гривень

За висновками Акту перевірки, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ встановлено порушення платником податків:

1. п. 44.1, п. 44. ст. 44, п.85.2 ст. 85 ППКУ, в результаті ненадання платником податків первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків і зборів.

2. п.198.1, п.198.2 п. 198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від?ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 1 Декларації) за червень 2022 року на загальну суму 5 280 447,00 грн. та занижено податок на додану вартість за червень 2022 року на суму 1 824 377,00 гривень.

На підставі встановлених вище порушень податковим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.10.2022 №№2, яким накладено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг у сумі 2 280 471,00 грн, №2, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 5 280 447,00 грн.

Не погоджуючись з законністю та обґрунтованістю висновків податкового органу викладених в вищевказаному акті та прийнятих на підставі таких висновків податкових повідомлень-рішень позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України; Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України); Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України), у відповідних редакціях, що діяли на момент спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1.1 ст.1 ПК України зазначений Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Пунктом 78.5 ст.78 ПК України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому ст.79 цього Кодексу.

За приписами п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених ст.77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Підпунктом 78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

В свою чергу, у відповідності до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до ст.42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У свою чергу п.42.2 ПК України визначає, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків, про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, шляхом надсилання копії наказу та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В такому випадку перевірка може бути розпочата не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

З матеріалів справи вбачається, що копія наказу від 08.09.2022 №3561-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БЕСТВОРК» та повідомлення від 08.09.2022 №420/26-15-07-02-04-09 були надіслані позивачу за його місцезнаходженням рекомендованим листом з повідомленням про вручення 08.09.2022, та згідно інформації з акту перевірки вбачається, що вказані документи були отримані уповноваженою особою позивача 13.09.2022.

З огляду на вказані обставини та виходячи з приписів чинного податкового законодавства України суд зауважує, що податковий орган мав право розпочати перевірку позивача не раніше 10.10.2022 (з урахуванням вихідних днів).

Проте, в наказі Головного управління ДПС у м. Києві від 08.09.2022 №3561-п зазначено, що перевірку необхідно провести з 12.09.2022 тривалістю 2 робочі дні.

В той же час, суд звертає увагу, що в акті перевірки вказано, що перевірка проводилась з 12.09.2022 по 13.09.2022.

Тобто, документальна позапланова невиїзна перевірки позивача розпочалась 12.09.2022, тобто до отримання ним повідомлення про проведення перевірки від 08.09.2022 №420/26-15-07-02-04-09 та копії наказу від 08.09.2022 №3561-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БЕСТВОРК», які отримані позивачем лише 13.09.2022, про що прямо зазначено в акті перевірки.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що наказ про проведення перевірки та сама перевірка суперечать вимогам ст.42 ПК України, що свідчить про незаконність проведення перевірки.

В свою чергу, суд зауважує, що наведені обставини позбавили позивача можливості в рамках проведеної перевірки направити до відповідача документи на підтвердження дотримання ним вимог податкового законодавства та законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за червень 2022 року.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено обставину щодо недотримання контролюючим органом порядку проведення перевірки позивача, які мали наслідком позбавлення його можливості подати докази та призвели до безпідставних висновків самої перевірки, суд доходить висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, за наслідками якої було складено акт від 16.09.2022 №25330/26-15-07-02-04-03/40339086, була проведена контролюючим органом із порушенням вимог ПК України, що має наслідком визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Як наслідок, акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення не можуть бути визнані правомірними.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №821/371/17, від 27.02.2020 у справі №П/811/3206/15 та від 26.03.2020 у справі №813/823/16.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В контексті вказаного суд звертає увагу, що лише за умови виконання вимог ст.42 ПК України у податкового органу виникає право розпочати перевірку, а у платника податку виникає обов`язок надати за запитом контролюючого органу документи на перевірку.

Передчасний початок проведення перевірки та її завершення до 30 календарного дня з дати надсилання повідомлення про перевірку позбавило можливості позивача підготувати та надати контролюючому органу документи про його підприємницьку діяльність.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що позивачем було надано суду копії документів, які запитував відповідач, і які з вини контролюючого органу не були надані на перевірку та не були ним досліджені.

У свою чергу, податковий орган, не дослідивши вказані документи, дійшов помилкових висновків про порушення позивачем вимог ПК України.

Отже, незаконні дії відповідача щодо проведення перевірки призвели до прийняття не обґрунтованих податкових повідомлень-рішень. Таким чином, суд зазначає, що податковий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі висновків викладених у акті документальної позапланової невиїзної перевірки діяв необґрунтовано, у зв`язку з чим у суду наявні підстави прийти до висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; п.89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; п.23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, п.29).

Згідно з ч.1 ст.9, ст.72, ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 26 840,00 грн, тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст.2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТВОРК» до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 24.10.2022 №№2, 2.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТВОРК» (адреса: 04128, місто Київ, вулиця Стеценка, будинок 19/54, ) судовий збір у розмірі 26 840,00 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень нуль копійок), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.