Справа № 160/33728/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 січня 2024 рокуСправа №160/33728/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (, пр. Дмитра Яворницького, 57, м. Дніпро, 49000) щодо ненарахування та невиплати командиру 2 підрозділу охорони (м. Кривий Ріг) територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) додаткової винагороди установленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р. у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць, а з 19.07.2022 по 31.12.2022 у розмірі до 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (, пр. Дмитра Яворницького, 57, м. Дніпро, 49000) нарахувати та виплатити командиру 2 підрозділу охорони (м. Кривий Ріг) територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду установлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24.02.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30 000 грн за кожен місяць, а з 19.07.2022 по 31.12.2022 у розмірі до 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/33728/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою суду від 27.12.2023 позовну заяву було залишено без руху і встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

09.01.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке мотивоване тим, що Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)». Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. При цьому, з огляду на згадані правові позиції Конституційного суду України щодо незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів, Верховний суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності. Крім цього, у заяві вказано, що позивач неодноразово звертався до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області з проханням повідомити про причину не виплати по постанові №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідь позивачу була надана 20.11.2023, з цього моменту він дізнався, що його права були порушені.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає, що предметом спору є порушене, за доводами позивача, право на додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період несення служби з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Так, Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22 вказав, що висновки судів попередніх інстанцій щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом в зазначеній частині (період нарахувань суддівської винагороди з серпня 2021 року по червень 2022 року) відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.

Таким чином, суд дійшов висновку, що право позивача на звернення з позовними вимогами в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року не обмежуються будь-яким строком, тому в цій частині позов підлягає прийняттю до розгляду.

Таким чином, в наведеній частині позовних вимог, позовна заява відповідає вимогам, установленим ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

З огляду на положення ст.12, ст.257, ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Також суд зауважує, що через недостатність фінансування судової гілки влади відправка поштової кореспонденції в суді припинена, про що зазначено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки https://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/pres-centr/general/1274949/, тому процесуальні документи у справі надсилаються учасникам судового процесу за допомогою зазначеної у позовній заяві електронної пошти або повідомляються з використанням вказаних учасниками судового процесу засобів телефонного зв`язку.

Керуючись ст. ст. 12, 160, 161, 171, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (, пр. Дмитра Яворницького, 57, м. Дніпро, 49000) щодо ненарахування та невиплати командиру 2 підрозділу охорони (м. Кривий Ріг) територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) додаткової винагороди установленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р. у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (, пр. Дмитра Яворницького, 57, м. Дніпро, 49000) нарахувати та виплатити командиру 2 підрозділу охорони (м. Кривий Ріг) територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду установлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24.02.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30 000 грн за кожен місяць.

Відкрити провадження в адміністративній справі №160/33728/23 в частині наведених позовних вимог.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Кучугурною Н.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відзив має відповідати вимогам, установленим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.6 ст.162, ч.2 ст.175 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов. Разом із відповіддю на відзив позивачу надати докази, що підтверджують надіслання (надання) відповідачу відповіді на відзив і доданих до неї документів.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Разом із наведеними запереченнями відповідачу надати докази, що підтверджують надіслання (надання) позивачу заперечень і доданих до них документів.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.10 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Інформацію щодо цієї адміністративної справи особи, які беруть участь у справі, можуть отримати на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Кучугурна