Справа № 380/12753/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/12753/22 пров. № А/857/4381/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року (головуючий суддя: Потабенко В.А., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області про визнання протиправними дій, скасування рішення,-

встановив:

ОСОБА_1 , 13.09.2022 звернулася з позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області, оформлені рішенням від 29.06.2022 № 8 щодо не призначення та виплати ОСОБА_1 з 02.05.2022 (з дня звернення за призначенням пенсії) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме за: 2019, 2020, 2021 роки;

- скасувати рішення від 29.06.2022 № 8 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 02.05.2022 (з дня звернення за призначенням пенсії) пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме за: 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням фактично виплачених сум.

Обґрунтовує позов тим, що позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Звернулась 02.05.2022 до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи середню заробітну плату в Україні за 2019-2021 роки. Проте, за результатами розгляду заяви ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення від 29.06.2022 № 58 про відмову у призначенні такої. Підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку зазначено про те, що показник середньої заробітної плати за 2019-2021 застосовують лише під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (у разі, якщо її призначають вперше), які працювали й набули не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати, а у задоволенні позову відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що підстави для врахування під час обчислення розміру пенсії за нормами Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020, 2021 роки відсутні, адже в цьому випадку має місце не первинне призначення пенсії в розумінні ст. 40 Закону № 1058, а переведення з пенсії відповідно до Закону № 1788 на пенсію відповідно до Закону № 1058.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та з 01.03.2022 переведена з пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 , 02.05.2022 звернулася із заявою до Самбірського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ у Львівській області, у якій просила призначити пенсію за віком згідно з нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи заробіток з 01.07.2000 використовуючи середню заробітну плату за 2019-2021 роки.

Вказана заява від 02.05.2022 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Одеській області.

Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області, 29.06.2022 прийняло рішення № 58 про відмову у перерахунку пенсії.

Із змісту оскаржуваного рішення видно, що згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати за 2019-2021 застосовують лише під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (у разі, якщо її призначають уперш), які працювали й набули не менше як за 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки 24.07.2009 позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2022 слід розцінювати як таке, що відбулося вперше. А тому, відповідач зобов`язаний був з 01.03.2022 призначити позивачці пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

З урахуванням вказаних положень законодавства позивача переведено з пенсії за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі- Закон № 2493-III) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тобто, у відповідача були наявні правові підстави саме для автоматичного переведення позивача на пенсію за Законом № 1058-ІV.

Разом з тим суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що спірним у цій справі є питання розрахунку розміру пенсії, призначеної з 01.03.2022 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що призначена позивачу пенсія за нормами Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не входила до правового регулювання Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб. Позивач, отримуючи пенсію за Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», не користувався жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Таким чином, призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.03.2022 відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відбулось вперше.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У свою чергу, приписами ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

У силу вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

У той же час, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст цих норм свідчить на користь того, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема згідно з Законом № 2493-III, то призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої за цим законом.

Поряд з цим, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17, а також постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, від 18.01.2019 у справі № 577/5237/16-а, від 10.04.2019 у справі № 211/1898/17, від 19.01.2022 у справі № 528/639/17.

Отже, враховуючи, що 24.07.2009 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2022 слід розцінювати як таке, що відбулося вперше.

З огляду на наведене, відповідач зобов`язаний був з 01.03.2022 призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058.

Оскільки позивачці пенсію призначено, то обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов вірного висновку, що з метою захисту порушеного права слід визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 29.06.2022 № 58 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 02.05.2022, обчисливши розмір пенсії згідно із статтями 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії за 2019-2021 роки, та провести виплату з врахуванням фактично виплачених сум.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі № 380/12753/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний