Справа № 340/8937/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8937/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивував тим, що з липня 2023 року він отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області. При призначенні пенсії за віком йому не була виплачена грошова допомога, передбачена пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відповідач не врахував до спеціального (педагогічного) стажу, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, періоди роботи позивача на посадах викладача у дитячій музичній школі. Позивач стверджує, що має право на отримання такої грошової допомоги, та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №12633-13095/Ш-02/8-1100/23 від 29.09.2023 року, щодо відмови виплатити йому грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій у зв`язку з незарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу періодів роботи: з 02.08.1982 року по 01.11.1982 року в Томаківській районній дитячій музичній школі, з 11.01.1986 року по 01.05.1999 року в Долинській дитячій музичній школі, з 01.05.1999 року по 19.05.2006 року в Долинській школі естетичного виховання, з 19.05.2006 року по 14.08.2017 року в Долинської районної дитячої музичної школи, з 14.08.2017 року по 18.12.2020 року в комунальному закладі "Районна дитяча музична школа Долинської районної ради, з 18.12.2020 року по 08.06.2021 року в комунальному закладі "Дитяча музична школа Долинської міської ради", з 08.06.2021 року по 15.07.2023 року в комунальному закладі "Дитяча школа мистецтв Долинської міської ради";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати періоди його роботи до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченої п. "є" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 року, а саме: з 02.08.1982 року по 01.11.1982 року в Томаківській районній дитячій музичній школі, з 11.01.1986 року по 01.05.1999 року в Долинській дитячій музичній школі, з 01.05.1999 року по 19.05.2006 року в Долинській школі естетичного виховання, з 19.05.2006 року по 14.08.2017 року в Долинській районній дитячій музичній школі, з 14.08.2017 року по 18.12.2020 року в комунальному закладі "Районна дитяча музична школа Долинської районної ради", з 18.12.2020 року по 08.06.2021 року в комунальному закладі "Дитяча музична школа Долинської міської ради", з 08.06.2021 року по 15.07.2023 року в комунальному закладі "Дитяча школа мистецтв Долинської міської ради", та виплатити йому грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, у зв`язку з тим, що він має педагогічний стаж більш ніж 35 років та вийшов на пенсію за віком.

Ухвалою судді від 30.10.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що спеціальний педагогічний стаж роботи позивача становить 6 років 2 місяці 21 день, при необхідних 35 роках, передбачених пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому позивач не має права на отримання грошової допомоги. Доводив, що посада викладача у музичній школі не належать до посад працівників освіти, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Тож просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 02.08.1982 року по 01.11.1982 року працював викладачем по класу струнно-смичкових інструментів у Томаківській районній дитячій музичній школі, з 11.01.1986 року по 01.05.1999 року педагогом по класу скрипки у Долинській дитячій музичній школі. З 01.05.1999 року призначений на посаду викладача струнних інструментів у Долинській школі естетичного виховання, яка 19.05.2006 року перейменована в Долинську районну дитячу музичну школу, з 14.08.2017 року реорганізована в комунальний заклад "Районна дитяча музична школа Долинської районної ради", з 18.12.2020 року перейменована в комунальний заклад "Дитяча музична школа Долинської міської ради", з 08.06.2021 року перейменована в комунальний заклад "Дитяча школа мистецтв Долинської міської ради".

У червні 2023 року позивач, продовжуючи працювати на посаді викладача струнних інструментів у комунальному закладі "Дитяча школа мистецтв Долинської міської ради", звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 26.06.2023 року, у якій просив призначити йому пенсію за віком, а також подав заяву про виплату його пенсії та грошової допомоги на рахунок в банку.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняло рішення №59 від 06.07.2023 року, яким з 15.07.2023 року призначило ОСОБА_1 пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та розпочало її щомісячну виплату.

У вересні 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 15.09.2023 року, у якій просив повідомити причини невиплати йому грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та виплатити йому таку грошову допомогу.

На цю заяву відповідач надав позивачу відповідь №12633-13095/Ш-02/8-1100/23 від 29.09.2023 року, в якій повідомив, що підстави для виплати такої грошової допомоги відсутні, оскільки його страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", становить менше 35 років.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що він виник у зв`язку з невиплатою позивачу грошової допомоги, належної при призначенні пенсії за віком, з підстав недостатності у нього спеціального стажу працівника освіти.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частинами 1, 2, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають зокрема: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Згідно зі статтями 56, 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (надалі Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені:

- переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (надалі - Перелік №909), і до цього Переліку включені зокрема музичні та художні школи, позашкільні навчальні заклади.

Приміткою 3 до Переліку №909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Підпунктом 8 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону: трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб. У тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення", від 04 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", додаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.

Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 року у справі №200/854/19-а, для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" грошової допомоги при виході на пенсію по Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на зазначених вище посадах.

Суд установив, що за заявою позивача йому з 15.07.2023 року вперше призначена пенсія за віком. На день досягнення пенсійного віку 60 років позивач працював у закладі позашкільної освіти комунальної власності КЗ "Дитяча школа мистецтв Долинської міської ради" - на посаді викладача музичних інструментів. Записами у його трудовій книжці підтверджено, що у 1982 році, а потім починаючи з січня 1986 року і до досягнення пенсійного віку у липні 2023 року він безперервно працював у позашкільних навчальних закладах різного типу (музична школа, школа естетичного виховання, школа мистецтв) на посадах педагога та викладача музичних інструментів. Загалом на момент призначення позивачу пенсії за віком стаж його роботи у цих закладах позашкільної освіти становив 37 років, що підтверджується трудовою книжкою.

Однак, за розрахунками відповідача страховий стаж позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівника освіти, склав лише 6 років 2 місяці 21 день (періоди роботи з 02.08.1982 року по 01.11.1982 року, з 11.01.1986 року по 31.12.1991 року на посаді викладача в музичній школі, яка передбачена Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року №1397), що є недостатнім для надання йому грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач не врахував до цього спеціального страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1992 року по 14.07.2023 року на посадах педагога та викладача у позашкільних навчальних закладах, посилаючись на те, що такі посади відсутні у Переліку №909.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вирішувала справи щодо права викладачів музичних шкіл, які належать до закладів позашкільної освіти, на отримання пенсії за вислугу років на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та у постановах від 30.01.2019 року (справа №876/5312/17), від 13.02.2019 року (справа №233/4308/17), проаналізувавши норми Закону України "Про освіту", Закону України "Про позашкільну освіту", Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963, Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 року №433, сформулювала правову позицію, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи викладачем в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд дійшов до висновку, що стаж роботи позивача у період з 01.01.1992 року по день досягнення ним пенсійного віку 14.07.2023 року у закладах позашкільної освіти (музична школа, школа естетичного виховання, школа мистецтв) на посадах педагога та викладача музичних інструментів також підлягає зарахуванню до стажу працівника освіти, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відтак - і на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач у встановленому порядку звернувся до відповідача - територіального органу Пенсійного фонду за своїм місцем проживання - за призначенням пенсії за віком, подавши відповідну заяву від 29.06.2023 року. Заява позивача була розглянута та за нею прийнято рішення про призначення позивачу пенсії за віком, а відповідач з 15.07.2023 року розпочав йому виплату такої пенсії. Позивач при призначенні йому пенсії за віком мав право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, з огляду на дотримання ним усіх умов, передбачених пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак виплата цієї грошової допомоги при першій виплаті позивачу пенсії, як це передбачено пунктом 7 Порядку №1191, здійснена не була.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Наведене свідчить, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів захисту прав та інтересів особи, порушених суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення та фактичним обставинам справи.

Суд вважає, що оскаржений лист №12633-13095/Ш-02/8-1100/23 від 29.09.2023 року наданий ГУ ПФУ в Кіровоградській області позивачу у відповідь його звернення від 15.09.2023 року, не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні п.19 ч.1 ст.4 КАС України, а відтак підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Воднораз суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки попри наявність у позивача права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та попри свій обов`язок при першій виплаті позивачу пенсії за віком виплатити йому також цю грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, цей обов`язок не виконав. Повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними та не передбачають його права діяти на власний розсуд.

Тож таку бездіяльність відповідача слід визнати протиправною, а права позивача слід відновити, зобов`язавши відповідача виплатити йому цю грошову допомогу.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди роботи позивача до спеціального стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років, суд відмовляє, оскільки спору між сторонами щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років немає.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі десяти його місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ