Справа № 518/460/23
Суддя: Тарасенко М. С.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ширяївський районний суд Одеської області
16.01.2024 Справа №: 518/460/23 Провадження № 2-а/518/3/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Тарасенка М.С.,

секретаря судового засідання Шевчук Г.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті () про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення та закриття провадження по справам про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення та закриття провадження по справам про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що протягом 09-10 березня 2023 року отримав наступні три постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанову від 27.02.2023 року серії АА №00005955 в якій зазначено, що 07.02.2023 року о 15 год. 21 хв. за адресою Н-01 Київ-Знам`янка, км 198+300 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Renault Magnum ДНЗ НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,519 % (0,635 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. Позивач зазначає, що є власником транспортного засобу Renault Magnum ДНЗ НОМЕР_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . 09.12.2022 року на підставі договору оренди транспортних засобів, посвідченого приватним нотаріусом Березівського нотаріального округу Одеської області Лановою Н.А. р. № 742, позивач передав вищевказаний транспортний засіб у строкове платне користування приватному підприємству "ГСП (ідентифікаційний код юридичної особи 22515294) з метою використання в процесі господарської діяльності. На звернення позивача орендар - Приватне підприємство «ГСП», надало товарно-транспортну накладну № 7 від 07.02.2023 року, зі змісту якої вбачається, що 07.02.2023 ПП «ГСП» автомобілем РЕНО НОМЕР_2 з причіп/напівпричіп НОМЕР_4 здійснювало перевезення вантажу-добриво азотне паливом і за кермом наведеного транспортного засобу перебував водій ОСОБА_2 . Отже, в перевезенні вантажу брало участь два транспортних засоби: Renault Magnum ДНЗ НОМЕР_2 , законним користувачем якого є ПП «ГСП» та причіп/напівпричіп НОМЕР_4 . Однак, позивач не має жодного відношення до причіпу/напівпричіпу НОМЕР_4 та не є його власником. З огляду на фактичні обставини справи позивач вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.02.2023 року серії АА № 00005955 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, позивач отримав постанову від 27.02.2023 року серії АА №00005991 в якій зазначено, що 08.02.2023 року о 15 год. 33 хв. за адресою Н-01 Київ-Знам`янка, км. 198+300 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Renault Magnum ДНЗ НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,234 % (0,602 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. На звернення позивача орендар - Приватне підприємство «ГСП», надало товарно-транспортну накладну № 8 від 08.02.2023 року, зі змісту якої вбачається, що 08.02.2023 ПП «ГСП» автомобілем РЕНО НОМЕР_2 з причіп/напівпричіп НОМЕР_4 здійснювало перевезення вантажу -добриво азотне паливом і за кермом наведеного транспортного засобу перебував водій ОСОБА_2 . Отже, в перевезенні вантажу брало участь два транспортних засоби: Renault Magnum ДНЗ НОМЕР_2 , законним користувачем якого є ПП «ГСП» та причіп/напівпричіп НОМЕР_4 . Однак, позивач не має жодного відношення до причіпу/напівпричіпу НОМЕР_4 та не є його власником. З огляду на фактичні обставини справи позивач вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.02.2023 року серії АА № 00005991 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, позивач отримав постанову від 28.02.2023 року серії АА №00006038 в якій зазначено, що 09.02.2023 року о 17 год. 28 хв. за адресою Н-01 Київ-Знамянка, км. 198+300 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу Renault Magnum ДНЗ НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,117 % (0,588 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. На звернення позивача орендар - Приватне підприємство «ГСП», надало товарно-транспортну накладну № 9/2 від 09.02.2023 року, зі змісту якої вбачається, що 09.02.2023 року ПП «ГСП» автомобілем РЕНО НОМЕР_2 з причіп/напівпричіп НОМЕР_4 здійснювало перевезення вантажу -добриво азотне паливом і за кермом наведеного транспортного засобу перебував водій ОСОБА_2 . Отже, в перевезенні вантажу брало участь два транспортних засоби: Renault Magnum ДНЗ НОМЕР_2 , законним користувачем якого є ПП «ГСП» та причіп/напівпричіп НОМЕР_4 . Однак, позивач не має жодного відношення до причіпу/напівпричіпу НОМЕР_4 та не є його власником. З огляду на фактичні обставини справи позивач вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення від від 28.02.2023 року серії АА №00006038 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

24 квітня 2023 року стороною відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача у задоволенні адміністративного позову просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що постанови в повній мірі відповідають встановленим вимогам та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП. Відповідач також зазначає, що матеріали справи не містять відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного окрім позивача, користувача належних останньому транспортних засобів. Одночасно, не підтверджується дотримання умов звільнення позивача від адміністративної відповідальності, як власника транспортного засобу, які передбачені ст. 279-7 КУпАП.

Також відповідачем 27.11.2023 року надано додаткові пояснення у справі відповідно до яких зазначає, що згідно відомостей які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 07.11.2023 власником зазначеного у запиті транспортного засобу з 30.10.2012 року по теперішній час являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про належного користувача зазначеного у запиті транспортного засобу та відомості про відповідальну особу.

Представник позивача надала заяву, в якій вимоги адміністративного позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу просить розглянути в її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 22.5 ПДР України, Згідно п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів -понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно ст. 279-5 КпАП України у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Положеннями ст. 279-7 КпАП України врегульовано підстави для звільнення відповідальної особи, зазначеної у ч. 1 ст. 14-3 КпАП України, проте позивачем не надано документів, визначених у вказаній статті, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, позивач по справі є належною особою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення згідно ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623).

Згідно з п. 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174).

Постановами позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме навантаження на одиничну вісь транспортного засобу.

Вказані правопорушення зафіксовані за допомогою вимірювального обладнання автоматичного пункту ваго-габаритного контролю за допомогою технічних засобів WIM9,9.

Суд вважає, що з копій постанов вбачаються наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанови, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Суд вважає, що відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зміст оскаржуваних постанов відображає склад адміністративних правопорушень, а вимоги до змісту постанови, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 дотримано.

Таким чином, в ході судового розгляду підстав для скасування оскаржуваних постанов серії АА №00005955 від 27.02.2023 року, серії АА №00005991 від 27.02.2023 року, серії АА № 00006038 від 28.02.2023 року судом не встановлено, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення та закриття провадження по справам про адміністративні правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16 січня 2024 року.

Суддя М.Тарасенко