Справа № 620/17052/23
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року Чернігів Справа № 620/17052/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Краснової О.Р.

розглянувши у судовому засіданні, за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративним справ, справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , в якому просить:

-визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн від 24.10.2023 у виконавчому провадженні №72861032.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 10.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з урахуванням правил для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Представником відповідача до суду подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що при виконанні рішення суду ГУ ПФУ нарахувало стягувачу доплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 в розмірі 2000,00 грн, однак не виплачує, оскільки пенсія, що підлягає виплаті обмежена максимальним розміром. Відтак постанова про накладення штрафу винесена правомірно, а підстави для її скасування відсутні.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на таке.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі № 620/7463/23 позов ОСОБА_1 було задоволено повністю: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати з 01.01.2023 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн.

08.09.2023 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 620/7463/23 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.09.2023 відкрито виконавче провадження № 72861032 з виконання виконавчого листа № 620/7463/23.

Листом від 29.09.2023 № 2500-0306-8/65397 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило відповідача, що 22.09.2023 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 (справа № 620/7463/23) на ОСОБА_1 виконано. З 01.01.2023 доплата пенсії на виконання вищевказаного рішення суду відсутня, оскільки на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 та ухвали від 20.06.2023 (справа № 620/6067/22) пенсія ОСОБА_1 з 01.07.2023 виплачується в розмірі 22602 грн 60 коп. На виконання ухвали суду, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок. Зобов`язань щодо виплати пенсії в розмірі, що перевищує максимальний, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі № 620/7463/23 на Головне управління не покладено.

Зважаючи на невиконання рішення суду головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.10.2023 було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи постанову державного виконавця протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені положення законодавства в контексті цієї справи свідчать про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17.07.1997. Отже її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Тобто виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Згідно розрахунків, наявних в матеріалах справи, станом на 01.01.2023 розмір пенсії позивача з надбавками (в тому числі з щомісячною доплатою у розмірі 2000,00 грн) складає 24602,60 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 22602,60 грн), на 01.03.2023 розмір пенсії позивача з надбавками (в тому числі з щомісячною доплатою у розмірі 2000,00 грн та індексацією за 2023 рік в розмірі 1500,00 грн) складає 26102,60 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії 22602,60 грн).

З викладеного слідує, що відповідач під час виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі № 620/7463/23 провів позивачу нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, проте з 01.01.2023 виплату такої доплати не здійснює.

Щодо доводів позивача, що зобов`язань щодо виплати пенсії в розмірі, що перевищує максимальний, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 у справі № 620/7463/23 на Головне управління не покладено, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно, як було встановлено головним державним виконавцем в оскаржуваній постанові, 14.11.2022 Чернігівським окружним адміністративним судом у справі № 620/6067/22 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.12.2019 без обмеження максимальним розміром на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» від 29.04.2021 №33/34-67 та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум, тобто знято обмеження максимального розміру пенсії при її збільшенні.

Так, з самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Отже, виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання доплати до пенсії, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Суд звертає увагу, що розмір, підстави, порядок виплати пенсії можуть змінюватися, зокрема, у зв`язку з проведенням перерахунку на підставі додатково поданих документів самим одержувачем пенсії.

Водночас суд зазначає, що при проведенні наступних перерахунків пенсії відповідному військовослужбовцю мають враховуватись рішення судів, прийняті у справах, що стосуються його пенсії, в тому числі щодо відсутності підстав для обмеження розміру пенсії максимальним розміром у разі, якщо чинне на момент проведення такого перерахунку пенсії законодавство не зазнало відповідних змін.

Тобто орган Пенсійного фонду під час перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі 620/7463/23 щодо нарахування та виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн був зобов`язаний врахувати всі обставини виплати особі пенсії, в тому числі щодо права такої особи на виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, яке було захищене в судовому порядку.

Однак, вказаного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснено не було, проігноровано право ОСОБА_1 на виплату пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії, та як наслідок безпідставно не здійснено з 01.01.2023 виплату щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, яка нарахована на виконання рішення суду.

Суд наголошує, що рішення суду залишається невиконаним оскільки відповідно до резолютивної частини виконавчого документу боржника зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн.

На підставі всього вищевикладеного суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведені вище висновки, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову, а тому позов у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат у розумінні статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пр-т. Миру, буд. 43, м. Чернігів, 14000, ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя В.В. Падій