Справа № 380/5778/23
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2024 року

м. Київ

справа № 380/5778/23

адміністративне провадження № К/990/44661/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2023 у адміністративній справі № 380/5778/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майлстоун Груп» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Майлстоун Груп» з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №875/13-01-07-01 від 17.01.2023, відповідно до якого зафіксовано суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 90 837,00 грн.;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №876/13-01-07-01 від 17.01.2023, відповідно до якого зафіксовано суму завищення бюджетного відшкодування 604 799,00 грн. та відповідно його зменшено, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) 755 999,00 грн.;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №878/13-01-07-01 від 17.01.2023, відповідно до якого зафіксовано заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 695 636,00 грн. та застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 347 818,00 грн.;

- зобов`язання ГУ ДПС України у Львівській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Майлстоун Груп», шляхом включення суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 604 799,00 грн. (шістсот чотири тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 коп.;

- зобов`язання ГУ ДПС України у Львівській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Майлстоун Груп», шляхом включення суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 90 837,00 грн (дев`яносто тисяч вісімсот тридцять сім тисяч) гривень 00 коп.;

- всі судові витрати покласти на Відповідача.

Ухвалою відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2023, скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі № 380/5778/23 та ухвалено постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Майлстоун Груп» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено.

29.12.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2023 у адміністративній справі № 380/5778/23, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову або направити справу на новий розгляд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: Юрченко В.П. - головуючий суддя, судді Хохуляк В.В., Гімон М.М.

При вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона містить посилання на пункти 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, підстави необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Проте, всупереч зазначених вимог, заявником не указано у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування конкретної норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Зміст касаційної скарги зводиться до викладу фактичних обставин справи із посиланням на нормативно-правові акти, однак без належного обґрунтування підпункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Щодо посилань на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу відкриття касаційного провадження, суд звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, необхідно навести порушені судами норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в сукупності з обґрунтуванням підстав, передбачених частинами другою та третьою статті 353 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Інші норми матеріального права застосовано судами попередніх інстанцій відповідно до встановлених фактичних обставин справи на підставі доказів і пояснень, наданих сторонами та відповідно до вимог статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Разом з тим, основні доводи касаційної скарги ґрунтуються на необхідності додатково перевірити та переоцінити докази, і визнати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи постанові суду саме так, як вважає заявник скарги.

Окрім цього, довід відповідача зазначений у касаційній скарзі, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики не обґрунтований посиланням на конкретні обставини, які б могли бути підставою для визнання цього доводу об`єктивним.

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Таким чином, пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Повторна касаційна скарга в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень є ідентичною раніше поданих, тобто не усуває виявлених недоліків і свідчить про ігнорування скаржником роз`яснень, наданих йому в ухвалах Верховного Суду від 30.11.2023 про повернення касаційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2023 у адміністративній справі № 380/5778/23 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяВ.П. Юрченко