Справа № 280/5951/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 січня 2024 року Справа № 280/5951/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057 м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії за віком з урахуванням показників середньої заробітної плати за 2019-2021 роки, зарахуванні до загального страхового стажу 18 додаткових років за Списком 1, зобов`язанні здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з дня звернення за її призначенням;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу за віком з урахуванням показників середньої заробітної плати за 2019-2021 роки, зарахування до загального страхового стажу 18 додаткових років за Списком 1, здійснити виплату такої перерахованої пенсії з дня звернення за її призначенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у справі № 280/5939/22 відповідачем переведено позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, при цьому застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час обчислення пенсії по інвалідності, а не за 2020 2022 роки, як передбачено законодавством при призначенні пенсії за віком. Крім того вказує, що має право обчислення страхового стажу з урахуванням додаткових років за Списком № 1 у розмірі повних 18 років, а не 12 років, як обраховує відповідач. За таких обставин, вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 01.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/5951/23; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві (вх. від 10.08.2023 № 34744) проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що з 23.09.2022 на виконання рішення суду позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, що діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Вважає, що правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2019 2021 роки відсутні, оскільки такий показник застосовується лише при первинному призначенні пенсії у 2022 році. Також зазначає, що для проведення перерахунку пенсії із врахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 інших періодів трудової діяльності позивачу необхідно звернутися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 14.08.2023 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області докази у справі, а саме розрахунок страхового стажу ОСОБА_1 .

17.08.2023 витребувані докази надійшли до суду (вх. № 35864).

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.01.1994 перебувала на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у справі № 280/5939/22, яке набрало законної сили 30.05.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, що діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з 23.09.2022.

На виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем здійснено переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, при цьому не застосовано показник середньої заробітної плати за 2019 2021 роки.

Крім того, як вбачається із розрахунку страхового стажу позивача, її страховий стаж складає 26 р. 0 міс. 12 дн., крім того, додаткові роки за Список № 1 12 р. 0 м. 0 дн., всього для розрахунку пенсії: 28 р. 0 міс. 12 дн.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019 2021 роки, а також із зарахуванням стажу за Списком № 1 у кількості 18 повних років, однак отримала відмову, оформлену листом від 29.06.2023 № 10082-10813/К-02/8-0800/23.

Не погоджуючись з такими діями органу Пенсійного фонду, ОСОБА_1 звернулася до суду із даною позовною заявою.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За правилами частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV; тут та надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другою статті 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні приписи містив і п. «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) в редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII.

В той же час, Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам…».

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону № 1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

В даному випадку позивача переведено з одного виду пенсії, визначеного Законом № 1058-IV, на інший вид пенсії, визначений цим же Законом, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, та обставина, що пенсію за віком на пільгових умовах призначено з урахуванням п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») в частині визначення віку, з якого позивач набула право на отримання даного виду пенсії, не змінює вищенаведених висновків.

Отже, позивача правомірно переведено з одного виду пенсії на інший, а підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019 - 2021 роки відсутні.

Що стосується стажу позивача за Списком № 1, суд зазначає наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у справі № 280/5939/22, яке набрало законної сили 30.05.2023, встановлено, зокрема, наступні обставини: «…Згідно довідки ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» від 29.08.2022 №125-368 позивачка в період з 01.07.1996 по 16.06.1998 та з 31.08.1998 по 31.08.2015 працювала в прокатному цеху оператором поста керування стана гарячої прокатки. Стаж роботи за Списком №1 складає 18 років 11 місяців 17 днів….».

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Наявність у позивача стажу роботи за Списком № 1 у розмірі 18 років 11 місяців 17 днів підтверджується також довідкою ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» від 29.08.2022 № 125-368.

Однак, як вбачається із розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , до її пільгового стажу враховано повних 12 років роботи за Списком № 1. Так, періоди з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 01.04.2009 по 30.04.2009, з 01.07.2009 по 31.08.2015, підтверджені як рішенням суду, що набрало законної сили, так і довідкою від 29.08.2022 № 125-368, до пільгового стажу позивача не враховано. При цьому, наведене відповідач нічим не обґрунтовує. Покликання відповідача на те, що позивачу необхідно звернутися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 вже зверталася із заявою відповідного змісту від 19.06.2023. Крім того, усі документи щодо наявності у позивача зазначеного пільгового стажу містяться в матеріалах її пенсійної справи.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 01.04.2009 по 30.04.2009, з 01.07.2009 по 31.08.2015 до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 підлягає визнанню протиправною, а зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 01.04.2009 по 30.04.2009, з 01.07.2009 по 31.08.2015 до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 23.09.2022, з урахуванням вже виплачених сум забезпечить ефективне відновлення прав позивача, у зв`язку із чим, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 01.04.2009 по 30.04.2009, з 01.07.2009 по 31.08.2015 до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 01.04.2009 по 30.04.2009, з 01.07.2009 по 31.08.2015 до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 23.09.2022, з урахуванням вже виплачених сум.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 17.01.2024.

Суддя Ю.П. Бойченко