Справа № 160/23700/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
за участі секретаря судового засідання Камінської С.В.
представника позивача Бруснік Т.Г.
представника відповідача Маланія М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро позовну заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2023 року № 000/824/32-00-07-06-19.
Позов обгрунтовано тим, що відповідачем протиправно зменшено суму бюджетного відшкодування, заявленого позивачем, з огляду на порушення податкової дисципліни контрагентами позивача, зважаючи на реальність здійснених господарських операцій між позивачем та його контрагентами, що підтверджено наявними у позивача та наданими під час проведення перевірки та до суду документами. Під час здійснення господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та його контрагенти були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складні та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Тобто, якщо податковий орган зареєстрував податкову накладну, а в даному конкретному випадку всі податкові накладні були зареєстровані Державною податковою службою України без будь-яких зауважень, то замовник цих робіт/товарів/послуг (ПАТ «АселорМіттал Кривий Ріг») має право вважати, що податковий орган засвідчив факт отримання послуг, виникнення події, що дає законне право та підстави на отримання податкового кредиту. Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками не перевірило фактичну можливість здійснення робіт та дійсну наявність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, оскільки не проводило перевірку діяльності цих підприємств. Також позивач зазначає, що станом на 15.09.2023 року податкові органи позбавлені права визначати реальність господарських операцій підприємств, оскільки ні ст. 44, ні ст. 198 Податкового кодексу України (саме на ці статті посилаються працівники державної податкової служби при визначенні нереальності господарських операцій позивача) не містять правових підстав для визнання господарських операцій підприємств нереальними. Діюче на теперішній час законодавство України передбачає, що у випадку якщо податковий орган вважає укладені між позивачем та його контрагентами правочини такими, що не відповідають нормам законодавства та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, податковий орган має звернутися до суду і довести ці факти у суді, зважаючи на те, що в Україні діє презумпція правомірності правочину. Крім того, неприпустими є притягнення до відповідальності одного суб?єкта господарювання за неправомірні дії іншого, що підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.
До позовної заяви долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно з яким позивач вважає, що орієнтовний розмір судових витрат в суді першої інстанції становить 112 788,80 грн.
10.10.2023 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 31.10.2023 року.
16.10.2023 року до суду надійшов відзив Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що висновки зроблені за рзультатами перевірки щодо встановлених ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» порушень, є об?єктивними, обгрунтованими, задокументованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства. Позивачем, завищено податковий кредит декларації з ПДВ за лютий 2023 року на суму 8368067 грн, по взаємовідносинах з постачальниками, які декларують господарські операції при відсутності їх здійснення: недостатня кількість працюючих; відсутність (незначна наявність) основних засобів; відсутність технічної та матеріальної бази для виконання робіт/надання послуг; неможливість виробництва ТМЦ; відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання/реалізації, а саме: при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з контрагентом, при відсутності можливості їх здійснення (відсутність технічної та матеріальної бази для виробництва товару; не встановлення фактичних виробників по ланцюгу придбання товарів; не встановлення виконавців робіт, неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів), а саме: ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП», ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО», ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «МЕТАЛЛМАШ», ТОВ «ЦЕНТРАЛЬНА ВАНТАЖНА ЛАБОРАТОРІЯ», ТОВ «ГІРНИЧО-РУДНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «НАВІГАЦІЙНО-ГЕОДЕЗИЧНИЙ ЦЕНТР», ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕЛЕКТРОАПАРАТ», ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «РАДАЛІС», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «КВ-ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ІНЖЕНИРІНГОВЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІНВЕСТИТОР», ТОВ «ВІЛКОМ ЛТД», ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКСІММАШ», ТОВ «МГРУПТЕХНОЛОГІЯ», ТОВ «УКРІНСПЕЦМАШ 2004», ТОВ «ПРІМЕТАЛС ТЕХНОЛОДЖІЗ УКРАЇНА». При проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» встановлено неналежне виконання умов укладених договорів між позивачем та його контрагентами-постачальниками в частині дефектності первинних документів, яі було надано до перевірки, відсутності первинних документів. Позивачем по взаємовідносинам із зазначеними контрагентами-постачальниками до перевірки не надано: належним чином оформлені сертифікати якості (відповідності) ТМЦ, що унеможливлює встановлення фактичного виробника готової продукції, регіон, в якому вироблено готову продукцію. Відповідно до договорів, укладених між позивачем та контрагентами-постачальниками, продукцію повинен супроводжувати документ, що підтверджує якість (сертифікат якості (відповідності) та/або паспорт виробу, та/або інструкція (керівництво) з технічної експлуатації та/або гарантійний талон, тощо); документальне підтвердження руху (транспортування) ТМЦ від контрагентів-постачальників, а саме первинні документи (товарно-транспортні накладні, залізничні накладні, заявки, подорожні листи тощо), що свідчать про здійснення господарських операцій, які не мають юридичного підгрунтя, так як не встановлено фізичне переміщення товарно-матеріальних цінностей від постачальників до покупця (ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»). У ході перевірки позивача по взаємовідносинам із зазначеними контрагентами-постачальниками встановлено: відсутність (ненадання до перевірки) первинних документів по зазначеним контрагентам; дефектність первинних документів, що свідчить про формальни й підхід при їх складанні (господарські операції відбувалися самі по собі, або взагалі господарські операції не відбувалися, а документи не складалися); оформлення господарських операцій без фактичного їх здійснення тощо. Проведеною перевіркою при дослідженні взаємовідносин шляхом проведення аналізу первинних документів, які надано позивачем до перевірки із вище зазначеними контрагентами-постачальниками, перевіркою встановлено багатоступеневий ланцюг формування податкового кредиту, до складу якого входять контрагенти, які здійснювали незаконну діяльність та проводили неіснуючі операції з продажу товарів, робіт, послуг з метою незаконного формування податкового кредиту, заниження податкових зобов?язань з податку на додану вартість. При проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» встановлено неналежне виконання умов укладених договорів між позивачем та його контрагентами-постачальниками, відсутність документів, що мають силу первинних документів та підтверджують настання правових наслідків у її взаємовідносинах. За результатами перевірки було виявлено факти щодо відсутності у контрагента можливості для виготовлення товару/виконання робіт/надання послуг, що є змістом господарської операції. Встановлено неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарі, виконання робіт або послуг; нездійснення особою, яка поставляла товар/послугу, підприємницької діяльності; відсутність у штаті достатньої кількості персоналу для надання послуг/виконання робіт. Тобто, постачальники не мали можливості здійснювати господарські операції, та, як наслідок, не встановлено виробника/надавача робіт, послуг. З огляду на відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності в силу відсутності управлінського, технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг) контрагенти позивача, на переконання контролюючого органу, не мали умов для ведення господарської діяльності, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію спірних товарів, послуг в обсягах, які відповідають бухгалтерським рахункам. Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій. Обов?язок підтвердити правомірність та обгрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він є суб?єктом, який зменшує суму податкового зобов?зання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту.
23.10.2023 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому позивач зазначає наступне. Предметом проведеної відповідачем перевірки була законність декларування від?ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за лютий 2023 року. У даному випадку контролюючий орган вийшов за межі предмету перевірки, що є недопутимим та є порушенням норм Податкового кодексу України. Акт перевірки від 18.05.2023 № 566/32-00-07-04-14/24432974, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, не містить посилань на складення акту про ненадання позивачем документів, що належать або пов?язані з предметом перевірки, такий акт не складався та штрафні санкції на підставі ст. 121 ПКУ до позивача не застосовувались. У даному випадку не моє жодного належного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який би мав підстави для твердження відповідача про відсутність (не надання до перевірки) первинних документів по зазначеним контрагентам, тобто таке твердження є необгрунтованим та не відповідає дійсності. Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містить відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Відповідачем в ході проведення перевірки не наведені та не встановлені обставини, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з поставки товару, виконання робіт, надання послуг меті та задачам діяльності позивача, або що реалізація вказаних операцій не обумовлена розумними економічними причинами (цілями ділового характеру). Факт реалізації укладених позивачем з його контрагентами договорів відповідачем не спростований. На час здійснення господарських операцій з позивачем вказані контрагенти мали статус юридичної особи, платника податку на додану вартість, що свідчить про наявність у них спеціальної податкової правосуб?єктності. Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік платника податку від господарських та виробничих можливостей його контрагентів. Факти відсутності у таких контрагентів трудових ресурсів, основних фондів, виробничих потужностей, тощо, самі по собі не свідчать про нереальність господарських операцій та не є підставою для позбавлення платника податку права на відображення таких операцій в податковому обліку. Чинним законодавством України не передбачено, яке конкретно майно та інші матеріальні ресурси та умови повинні бути наявні у платника податків для здійснення певної діяльності. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, платник не може відповідати за порушення, допущені покупцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами відповідача під час проведення перевірки таких обставин не встановлено. Відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення операцій між позивачем та його контрагентами. Крім того, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов?язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об`єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо. Позивач не придбавав транспортні послуги, де товарно-транспортна накладна дійсно є первинним документом. У даних конкретних випадках товарно-транспортна накладна не є первинним документом, вона не відображається в бухгалтерському обліку, відповідно й в податковому, отже обов?язку її зберігати у позивача не має. Проведення сертифікації продукції, яку було поставлено на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не передбачено жодним чинним нормативно-правовим актом діючого законодавства України. Також, позивач наголошує, що сертифікат якості (відповідності) не є первинним документом, не відображається в бухгалтерському обліку, не підтверджує та не спростовує господарську операцію. Позивачем додано до позовної заяви відповідні договори, акти здачі-приймання виконаних робіт, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні тощо, що свідчить про реальність виконання господарських операцій. Зазначені позивачем обставини та надані докази, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності підтверджують, що позивач від перелічених вище контрагентів отримав товари та роботи для провадження своєї господарської діяльності, спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. За викладених обставин, позивач наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.
31.10.2023 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження продовжено на 30 днів, розгляд справи в підготовчому провадженні відкладено до 10.11.2023 року.
31.10.2023 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що під час проведення перевірки посадовими особами ДПС встановлювалась законність та обгрунтованість ПАТ «АселорМіттал Кивий Ріг» задекларованих показників та проводився податковий аналіз первинних документів, які було надано до перевірки та які належить складати від певного виду господарської операції договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, видаткові накладні тощо. В межах повноважень перевірялись фізичні, технічні та технологічні можливості певного контрагента до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як то наявність кваліфікованого персоналу, основних засобів, транспортних засобів, складських та виробничих приміщень, наявність дозвільних документів на виробництво товару/надання послуг/виконання робіт (ліцензії, дозволи, декларація відповідності, сертифікати якості, можливості здійснення робіт/послуг з відповідною кількістю працюючих у відповідні строки) тощо. Акт № 566 складено у відповідності до п. 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, факти виявлених порушень податкового законодавства викладено чітко, об?єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов?язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб?єктів господарювання, органів державної влади, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів та містить аналіз сутності господарських операцій позивача з контрагентами. Акт перевірки містить вичерпну інформацію щодо документів, які не були надані в ході перевірки в розрізі дослідження господарських операцій. Необхідними умовами для віднесення сплачених у ціні посулг сум ПДВ до податкового кредиту є факт отримання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, та наявність зареєстровано в ЄРПН податкової накладної. Отже, установлений за наслідками дослідження договору зміст операцій поставки передбачає оформлення замовлень на поставку продукції, товарно-транспортної документації при перевезенні товару у процесі його постачання, надання постачальником сертифікатів або паспортів якості виробника товару (які повинні містити, зокрема, й положення про гарантійний термін експлуатації такого товару). В свою чергу, оформлення по операціям з контрагентом лише первинних документів, на що фактично вказує позивач, та наявності податкових накладних без фактичного виконання операцій, свідчить про створення видимості (зовнішніх ознак) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» необгрунтованої податкової вигоди. Наведене, на переконання відповідача, вказує на юридичну дефектність первинних/облікових/податкових документів. При цьому, презумпція добросовісності платника податків передбачає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об?єктивно відтворюють господарські операції, що є об?єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають га податковий обов?язок платника податків, якщо інше не уде доведено контролюючим органом. Більш того, фактично доводи позивача згідно змісту адміністративного позову зводяться до переліку документів в розрізі контрагентів без розкриття сутності вказаних господарських операцій, їх деталізації. У даному випадку платником податку виступає саме юридична особа, яка у разі здійснення правомірної господарської діяльності отримує ипевні правові пільги щодо сплати ПДВ. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 по справі № 1-34/2010 необхідність індивідуалізації юридичної відповідальності викликана саме тим, що при накладенні певних стягнень повинні враховуватись саме характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність. Використання саме цих критеріїв підтверджує те, що застосування принципу індивідуальної відповідальності повинно застосуватися саме до фізичної особи. Тому посилання на зазначений принцип є недоцільним та не звільняє юридичну особу від дотримання принципу обачності при виборі контрагента. Здійснення господарської діяльності відбувається підприємствами на власний ризик, тому щоб мінімізувати зазначені обставини платники податків повинні дотримуватись розумної обачності при виборі контрагентів, адже зазначене буде свідчити про зацікавленість таких юридичних осіб в результаті саме господарської діяльності, а не тільки в формальному оформленні господарських операцій без їх реального вчинення. У разі недобросовісності контрагента покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, а силу вимог податкового законодавства, позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит та, що призводить до завищення відповідних сум, які, на думку платника податків, підлягають відшкодуванню. Застосувавши принцип належної податкової обачності платник податку має проявити розумну обережність при виборі контрагента. За звичаями ділового обороту, при здійсненні такого вибору, суб??єктами господарювання оцінюються не лише умови правочину та їх комерційна привабливість, але й ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов?язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та досвіду. Крім того, існують електронні сервіси, які надають можливість перевірити контрагента, з яким підприємство планує працювати. Також, підприємницька діяльність здійснюється суб?єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачність, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента. Податкове законодавство передбачає обов?язок платника щодо перевірки контрагента на можливість надання певного обсягу договірних послуг/постачання певного товару. Ігнорування зазначених обставин свідчить про незацікавленість підприємства у вчиненні господарської операції.
09.11.2023 року до суду надійшли пояснення Публічного акціонерного. Товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», в яких позивач зазначив, що в ході проведення перевірки контролюючий орган зобов?язаний був перевірити правомірність визначення суми податкового зобов?язання та правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2023 року. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Дії відповідача, які описані а сторінках 2 та 4 заперечень: «В рамках повноважень перевірялися фізичні, технічні та технологічні можливості певного контрагента до вчинення тих чи інших дій, що ставлять зміст господарської операції, як то: наявність кваліфікованого персоналу, основних засобів, транспортних засобів, складських та виробничих приміщень, наявність дозвільних документів на виробництво товару/надання послуг/виконання робіт тощо» взагалі не відповідають функціям та повноваженням контролюючого органу, які чітко визначені Податковим кодексом України. Господарська операція пов?язана з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов?язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України. За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов?язаннях платника податків, придбання товарів та послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильності обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, видних особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит. Позивач, у відповідності до вимог Податкового кодексу України сформував податкові зобов?язання та податковий кредит за лютий 2023 року, на підставі належним чином складених та зареєстрованих, в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових накладних. Позивач, як сумлінний платник податків, надав до перевірки всі документи, які належать до предмета перевірки та пов?язані з ним, а також інші документи, які доводять правомірність формування податкового кредиту за перевіряємий період. Відповідно до п. 85.6 ст. 85 ПКУ, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта, в ньому вчиняється відповідний запис. Акт перевірки від 18.05.2023 № 566/32-00-07-04-14/24432974, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, не містить посилань на складення Акту про ненадання позивачем документів, що належать або пов?язані з предметом перевірки, такий акт не складався та штрафні (фінансові) санкції на підставі ст. 121 ПКУ до позивача не застосовувались. У даному випадку не має жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу, який би доводив твердження відповідача про те, що акт містить вичерпну інформацію щодо документів, які не були надані в ході перевірки, відповідно це твердження необгрунтоване та не відповідає дійсності. Податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких має опосередковуватись ті чи інші господарські операції. Однак, на підтвердження реальності спірних взаємовідносин позивач повинен надати, зокрема, документи, що свідчать про фактичне виконання наведених у акті перевірки господарських операцій у спірний період з визначеним колом контрагентів. Необхідно враховувати, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов?язані з рухом активів, зміною зобов?язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Позивач наголошує про безпідставність використання відповідачем, при складанні акту перевірки, електронних баз даних контролюючих органів, оскільки податкова інформація, що наявні в інформаційно-аналітичних базах контролюючого органу відносно контрагента позивача (суб?єктів господарювання) по ланцюгах постачання послуг, а також податкова інформація надані іншими контролюючими органами носить виключно інформаційний характер та може бути лише підставою для ініціювання перевірок або зустрічних звірок суб?єктів господарювання та не є безумовними доказами нереальності господарських операцій без дослідження первинних бухгалтерських документів суб?єкта господарювання, що також передбачено і нормами податкового законодавства. Посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача достатньої кількості працівників та основних фондів для ведення господарської діяльності. А також відсутність можливості продажу товару у виробника такого товару не може вважатися достатньою підставою для визнання господарських операцій між позивачем та його контрагентами нереальними, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні досліджуватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, що передбачено нормами податкового законодавства України і жодними нормами не передбачено відповідальності платника податків, який не був учасником такої господарської операції за наведеним вище договором. Позивач не може нести відповідальність за недотримання вимог податкового законодавства контрагентами позивача (у випадку, якщо воно мало місце, але позивачу про це не відомо), оскільки юридична відповідальність носить індивідуальний характер згідно ст. 61 Конституції України. Позивач не може нести відповідальність за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі , за умови необізнаності щодо неї. Порушення порядку реєстрації юридичної особи не є імперативною ознакою протиправності її діяльності та не може розцінюватися як беззаперечне свідчення відсутності господарської діяльності чи ставити під сумнів всі господарські операції, здійснювані такою особою. Позивач проявив розумну обачливість при виборі контрагентів та належним чином перевірив їх на всіх доступних реєстрах та ресурсах, в тому числі й на тих, на які посилається відповідач, а також на сайті Державної податкової служби України у вкладці «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера». Всі контрагенти позивача зареєстровані відповідно до чинного законодавства України, є платниками податку на додану вартість, не мають податкового боргу, відповідно в повному обсязі декларують та сплачують податки та збори. Позивач від своїх контрагентів отримав товари та роботи для провадження своєї господарської діяльності, спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.
10.11.2023 року до суду найшли пояснення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо доцільності виклику свідків, в яких зазначено, що відповідач вважає доцільним виклик свідків, а саме, керівників контрагентів-постачальників/надавачів послуг позивача, оскільки ними можуть бути надані відомості стосовно умов проведення господарських операцій, реальність яких не може бути підтверджена контролюючим органом за результатами перевірки. Дослідженню підлягає зміст задекларованих суб?єктом господарювання (далі - СГ) господарських операцій за відповідний період на їх предмет (товари чи послуги, якого змісту, кому, коли та куди поставляє тощо). На підставі зазначеного робиться висновок щодо профільності господарської операції. Крім того, підлягає дослідженню ритмічність господарської діяльності (дослідження кількості/обсягу/вартості господарських операцій за певний проміжок часу). Дослідженню також підлягає часовий період створення/придбання СГ перед вчиненням спірної господарської операції.
10.11.2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено до 21.11.2023.
21.11.2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено до 28.11.2023.
28.11.2023 року до суду надійшов уточнений адміністративний позов, в якому Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» звертається до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2023 № 000/824/32-00-07-06-19.
28.11.2023 року протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено до 07.12.2023.
04.12.2023 року до суду надійшли пояснення щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у повному обсязі, аргументуючи свої доводи нереальністю та не розумністю заявленої до відшкодування суми гонорару адвоката.
07.12.2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи перенесено на 15.12.2023 року.
11.12.2023 року до суду надійшли заперечення позивача на пояснення щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, в яких зазначено, що з урахуванням складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом послуг, ціни позову та значення справи для позивача, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони, того, що всі витрати пов?язані з розглядом справи, розмір заявлених витрат є обгрунтованим та пропорційним до предмету спору, заявлення та надання до справи обгрунтованих клопотань та пояснень, які необхідні при розгляді справи.
15.12.2023 року до суду надійшли додаткові пояснення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в яких, крім доводів, викладених вище, відповідач зазначає, що сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету чи бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов?язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту цього самого звітного (податкового) періоду - відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України. Згідно ст. 78 ПКУ документальна позапланова перевірка проводиться, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу та/або з від?ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПКУ. За результатами проведеної документальної позапланової перевірки з питання законності декларування від?ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, контролюючий орган має право приймати відповідне податкове повідомлення-рішення щодо зменшення платнику податків суми бюджетного відшкодування. Під час проведення перевірки встановлено, рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку наявні не лише у безпосередніх контрагентів позивача, а також у суб?єктів господарювання, у яких такі контрагенти придбавали послуги або товарно-матеріальні цінності (ТМЦ), в подальшому реалізовані на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за пунктом № 8 критеріїв ризиковості не позбавляє можливості платника податку виписувати та реєструвати в ЄРПН податкові накладні. Проведення господарських операцій з такими контарагентами не можуть бути підтверджені як реальні, у зв`язку з чим позивач ризикує бути позбавлений права на бюджетне відшкодування сум ПДВ по взаємовідносинам з такими контрагентами. Застосувавши принцип належної податкової обачності платник податку має проявити розумну обережність при виборі контрагента, перевірити його ділову репутацію, платоспроможність, ризики не виконання зобов?язань та надання гарантії їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих ) потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу та досвіду. Примірник ППР наданий відповідачем, відрізняється від примірника, наданого позивачем одним пунктом наявність в додатку № 1 до податкового повідомлення-рішення під таблицею з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій суми завищеного бюджетного відшкодування тези зі знаком «*», які відсутня в податковому повідомленні-рішенні, що було надано позивачем. Проте, ця інформація вноситься відділом Східного МУ ДПС по роботі з великими платниками податків, яким було прийнято таке ППР з метою інформування Управління правового забезпечення Східного МУ ДПС по роботі з великими платниками податків, на підставі чого було прийняте саме таке податкове повідомлення-рішення із застосуванням наявної в ньому штрафної санкції. Вказана інформація не несе ніякого іншого характеру, крі інформативного, та жодним чином не впливає на зміст податкового повідомлення-рішення та його арифметичні показники. Окрім зазначеної відмінності ППР, надані позивачем та відповідачем є ідентичними, з них можна встановити суму завищеного бюджетного відшкодування та розмір нарахованої штрафної санкції, які є незмінними в обох наданих податкових повідомленнях-рішеннях.
15.12.2023 року до суду надійшли пояснення позивача, в яких, крім доводів, викладених вище зазначено, що всі взаємовідносини з контрагентами-постачальниками мали реальний характер, призвели до зміни у структурі активів, є господарськими операціями, знайшли своє відображення у бухгалтерському обліку на підставі первинних документів, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Норми чинного законодавства України визначають, що якщо податковий орган зареєстрував податкову накладну, а в даному конкретному випадку всі податкові накладні були зареєстровані Державною податковою службою України без будь-яких зауважень, то ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» має право вважати, що податковий орган засвідчив факт отримання послуг/виконання робіт/товарно-матеріальних цінності, що дає законне право та підстави на формування податкового кредиту та відображення його у відповідній податковій звітності.
У судовому засіданні 15.12.2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи по суті відкладено до 22.12.2023 року.
22.12.2023 року відповідачем до суду надано додаток № 8 до акту перевірки від 18.05.2023 № 566/32-00-07-04-14/24432974, який просив долучити до матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
абз. а) п. 198.1, п. 198.2, пю 198.3 ст. 198 з урахуванням п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, ст. 201 (за змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), пп. 16.2 ст. 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Міністерством фінансів України від 31.12.2015 № 1307 (за змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за лютий 2023 року на суму 15 471 057 грн.
На підставі вказаного акту перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішенням від 12.06.2023 року № 000/579/32-00-07-06-19, згідно з яким ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 15 471 057 грн та донараховано штрафні фінансові санкції у сумі 7 735 528,50 грн.
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулося до Державної податкової служби України зі скаргою на вказане податкове повідомлення-рішення.
28.08.2023 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 000/824/32-00-07-06-19, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 8 368 067 грн та донараховано штрафні фінансові санкції у сумі 4 184 033,50 грн.
Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення № 000/824/32-00-07-06-19 від 28.08.2023 року протиправним, звернувся до суду з позовною заявою про його скасування.
Розглядаючи даний спір по суті заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
За приписами п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку подання платником податків декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Згідно з п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Так, судом встановлено та матеріалам справи підтверджено, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»» подало декларацію з ПДВ за лютий 2023 року, в рядку 20 якої (з урахуванням уточнюючих розрахунків), зазначено розмір суми від?ємного значення ПДВ 606 050 560 грн.
Жодних доказів порушення порядку проведення перевірки позивачем суду не надано.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проведена відповідачем за наявності на те підстав, визначених п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, та з дотриманням вимог податкового законодавства щодо порядку її проведення.
Відповідно до п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Згідно п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
За приписами п. 123.3 ст. 123 Податкового кодексу України діяння, передбачені пунктом 123.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При цьому, відповідно до п. 111.4 ст. 111 Податкового кодексу України особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку.
Аналіз наведених норм ПКУ дає підстави для висновку про те, що штраф у розмірі 50% від суми визначеного податкового зобов?язання накладається за наявності певних умов, а саме: діяння, вчинені платником податків вчинені умисно, а також повторно протягом 1095 днів. Крім того, обов?язковою умовою є те, що за вказані діяння платника податків було притягнуто до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку.
За викладених обставин та, за умови доведеності умисного завищення позивачем суми бюджетного відшкодування, штрафна санкція за вчинені порушення застосовується у розмірі 50% від суми визначеного податкового зобов?язання.
Приписами п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Умовами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
З метою вирішення питання правомірності формування в акті перевірки відповідних висновків, суд досліджує господарські правовідносини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» із зазначеними вище контрагентами.
розрахунком курсової різниці № 2 від 26.01.2023 року;
розрахунком курсової різниці № 3 від 30.01.2023 року;
коригувальним рахунком № 4 до рахунку № МТ-00000692/7 від 06.02.2023 року на суму 159363,04 грн (ПДВ 26 560,51 грн);
розрахунком курсової різниці № 4 від 06.02.2023 року.
Відповідач у додатку № 8 до акту перевірки зазначив: «За результатами документальної позапланової перевірки за червень-серпень 2022 року не підтверджено реальність взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з контрагентом ТОВ «ПРІМЕТАЛС ТЕКНОЛОДЖІЗ Україна» за липень 2022 року (ПН від 21.07.2022 № 6). Отже, з урахуванням результатів акту перевірки (акт від 19.12.2022 № 576/32-00-50-02/24432974) розрахунки коригування, включені до складу податкового кредиту за лютий 2023 року не є правомірними.»
Таким чином, відповідач лише на підставі висновків акту перевірки, який не є актом індивідуальної дії, на власний розсуд без урахування документів первинного обліку, на підставі яких здійснено відповідне коригування, дійшов висновку про неправомірність коригування розрахунків внаслідок зміни курсової різниці, які зареєстровані в ЄРПН, за належним чином зареєстрованою податковою накладною № 6 від 21.07.2022 року.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Дії відповідача стосовно надання оцінки розрахункам коригування на підставі висновків акту перевірки щодо первинної податкової накладної, з урахуванням їх належної реєстрації в ЄРПН, суд вважає протиправними та вчиненими з перевищенням владних управлінських повноважень, наданих контролюючому органу.
Щодо інших контрагентів позивача, суд зазначає наступне.
договором про надання охоронних послуг № 400 від 26.02.2021 року;
рахунком на оплату № 9 від 25.01.2023 року на суму 787 074,62 грн (ПДВ 131 179,10 грн);
актом надання послуг № 9 від 31.01.2023 року на суму 787 074,62 грн;
табелем обліку людей за січень 2023 року;
рахунком на оплату № 34 від 22.02.2023 року на суму 6 296 596,99 грн (ПДВ 1 049 432,83 грн);
актом надання послуг № 34 від 28.02.2023 року на суму 6 296 596,99 грн;
табелем обліку людей за лютий 2023 року;
рахунком на оплату № 8 від 25.01.2023 року на суму 6 971 232,38 грн (ПДВ 1 161 872,06 грн);
актом надання послуг № 8 від 31.01.2023 року на суму6 971 232,38 грн;
табелем обліку людей за січень 2023 року;
рахунком на оплату № 33 від 22.02.2023 року на суму 10 003 464,58 грн (ПДВ 1 667 244,10 грн);
актом надання послуг № 33 від 28.02.2023 року на суму 10 003 464,58 грн;
табелем обліку людей за лютий 2023 року;
рахунком на оплату № 7 від 25.01.2023 року на суму 11 075 264,35 грн (ПДВ 1 845 877,39 грн);
актом надання послуг № 7 від 31.01.2023 року на суму 11 075 264,35 грн;
табелем обліку людей за січень 2023 року;
рахунком на оплату № 35 від 22.02.2023 року на суму 710 906, 11 грн (ПДВ 118 484,35 грн);
актом надання послуг № 35 від 28.02.2023 року на суму 710 906,11 грн;
табелем обліку людей за лютий 2023 року.
Також, на підтвердження реальності надання охоронних послуг, позивачем до суду надано Реєстр тимчасових транспортних довгострокових перепусток ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП» за січень-лютий 2023 року.
договором поставки промислової сировини № 1457 від 23.06.2021 року;
рахунком на оплату № 4 від 09.01.2023 року на суму 1 544 581,44 грн (ПДВ 257 430,24 грн);
сертифікатом якості № АМ-98;
залізничною накладною № 47690714;
залізничною накладною № 47690706;
залізничною накладною № 47690698;
залізничною накладною № 47690680;
рахунком на оплату № 6 від 13.01.2023 року на суму 1 546 621,92 грн (ПДВ 257 768,82 грн);
сертифікатом якості № АМ-100;
залізничною накладною № 47757786;
залізничною накладною № 47757778;
залізничною накладною № 47757794;
залізничною накладною № 47757802;
рахунком на оплату № 5 від 11.01.2023 року на суму 1 587 714,48 грн (ПДВ 264 619,08 грн);
сертифікатом якості № АМ-99;
залізничною накладною № 47729793;
залізничною накладною № 47729785;
залізничною накладною № 47729769;
залізничною накладною № 47729777;
рахунком на оплату № 3 від 05.01.2023 року на суму 1 532 023,20 грн (ПДВ 255 337,20 грн);
сертифікатом якості № АМ-97;
залізничною накладною № 47633862;
залізничною накладною № 47633904;
залізничною накладною № 47633946;
залізничною накладною № 47633961.
договором про надання охоронних послуг № 200 від 04.02.2020 року;
рахунком на оплату № 4 від 25.01.2023 року на суму 259 983,36 грн (ПДВ 43 330,56 грн);
актом надання послуг № 4 від 31.01.2023 року;
табелем обліку люд./годин база відпочину «Кудашево» ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023;
рахунком на оплату № 5 від 25.01.2023 року на суму 103 993,34 грн (ПДВ 17 332,22 грн);
актом надання послуг № 5 від 31.01.2023 року;
табелем обліку люд./годин варта ; КХД І Б, пост. № 8 Поліклініка ТОВ «Проф-Гарант» січень 2008 року;
рахунком на оплату № 7 від 25.01.2023 року на суму 51 996,77 грн (ПДВ 8666,11 грн);
актом надання послуг № 7 від 31.01.2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД І Б, пост № 59 Ресторан «Киянка» ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
рахунком на оплату № 8 від 25.01.2023 року на суму 1 455 906,82 грн (ПДВ 242 651,4 грн);
актом надання послуг № 8 від 31.01.2023 року;
реєстром відомостей про послуги охорони за січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД І Б (за виключенням постів №№ 6, 8, 59) ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД І Б Начальник охорони ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД І Б Старший зміни об?єктів ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД І Б, пост № 8а Теплиці МВ ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД І Б, пост № 35 Теплиці гірничо-збагачувального комбіната ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин пост № 37 СП «Джерело» Лікувальне відділення № 1 ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин пост № 40 База відпочинку «Мар?янівка» ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин пост № 41 База відпочинку «Хвиля» ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин пост № 47 Ділянка експлуатації, вул. Вадима Гурова, 40 ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин пост № 48 Ділянка експлуатації, вул. Ландау, 2 ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин пост № 49 Адміністративно-побутовий комплекс, вул. Степана Тільги, 7 ТОВ «Проф-Гарант» січень 2023 року;
табелем обліку люд./годин пост № 56 База відпочинку «Червоні вітрила», , січень 2023 року;
рахунком на оплату № 20 від 22.02.2023 року на суму 1 596 801, 02 грн (ПДВ 266 133, 50 грн);
актом надання послуг № 20 від 28.02.2023 року;
табелем обліку люд./годин 4 Шахтоуправління з підземного видобутку руди ТОВ «Проф- Гарант» лютий 2023 року;
рахунком на оплату № 21 від 22.02.2023 року на суму 234 823,68 грн (ПДВ 39 137,28 грн);
актом надання послуг № 21 від 28.02.2023 року;
табелем обліку люд./годин база відпочинку «Кудашево» ТОВ «Проф-Гарант» лютий 2023 року;
рахунком на оплату № 22 від 22.02.2023 року на суму 93 929, 47 грн (ПДВ 15 654,91 грн);
актом надання послуг № 22 від 28.02.2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД і Б пост № 8 Поліклініка ТОВ «Проф-Гарант» лютий 2023 року;
рахунком на оплату № 23 від 22.02.2023 року на суму 93 929,47 грн (ПДВ 15 654,91 грн);
акт гадання послуг № 23 від 28.02.2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД І Б пост № 6 Управління персоналом ТОВ «Проф-Гарант» лютий 2023 року;
рахунком на оплату № 24 від 22.02.2023 року на суму 46 964,74 грн (ПДВ 7 827,46 грн);
актом надання послуг № 24 від 28.02.2023 року;
табелем обліку люд./годин варта 4 КХД І Б, пост № 59 Ресторан «Киянка» ТОВ «Проф-Гарант» лютий 2023 року;
договором № 1138 від 24.07.2020 року з додатками, додатковими угодами та специфікаціями;
рахунком № 66 від 16.06.2021 року № 56 400,00 грн (ПДВ 9 400,00 грн);
видатковою накладною № 66 від 16.06.2021 року на суму 56 400,00 грн;
сертифікатом якості № 68/06 від 15.06.2021 року;
товарно-транспортною накладною № 16/06-1;
рахунком № 77 від 05.07.2021 року на суму 933 408,00 грн (ПДВ 155 568,00 грн);
видатковою накладною № 77 від 05.07.2021 року на суму 933 408,00 грн;
сертифікатом якості № 78/07 від 02.07.2021 року;
сертифікатом якості № 80/07 від 02.07.2021 року;
сертифікатом якості № 79/07 від 02.07.2021 року;
товарно-транспортною накладною № 05/07;
рахунком № 103 від 04.08.2021 року на суму 66 420,00 грн (ПДВ 11 070,00 грн);
видатковою накладною № 103 від 04.08.2021 року на суму 66 420,00 грн;
сертифікатом якості № 113/08 від 02.08.2021 року;
товарно-транспортною накладною № 04/08.
договором № 1675 від 22.10.2020 року;
рахунком № 23 від 23.01.2023 року на суму 65 539,01 грн (ПДВ 10 923,17 грн);
звітом № 31-4999 від 02.02.2023 року;
актом прийому-передачі № 23 від 23.01.2023 року на суму 65 539,01 грн;
актом № 23 від 23.01.2023 року;
звітом № 31-5151 від 17.02.2023 року;
актом № 43 від 09.02.2023 року;
звітом № 31-4998 від 02.02.2023 року;
актом прийому-передачі № 15 від 16.01.2023 року на суму 78 693,12 грн;
актом № 15 від 16.01.2023 року;
звітом № 31-4814 від 18.01.2023 року;
актом прийому-передачі № 16 від 16.01.2023 року на суму 291 335,36 грн;
актом № 16 від 16.01.2023 року;
рахунком № 44 від 09.02.2023 року на суму 48 487,48 грн (ПДВ 2 602,48 грн);
звітом № 31-514 від 17.02.2023 року;
актом прийому-передачі № 44 від 09.02.2023 року на суму 48 487,48 грн;
актом № 44 від 09.02.2023 року;
звітом № 31-5000 від 02.02.2023 року;
актом № 22 від 19.01.2023 року;
рахунком № 27 від 26.01.2023 року на суму 96 974,96 грн (ПДВ 5 204,96 грн);
звітом № 31-5002 від 02.02.2023 року;
актом № 27 від 26.01.2023 року;
рахунком № 31 від 31.01.2023 року на суму 162 338,30 грн (ПДВ 7 923,36 грн);
звітом № 31-5049 від 10.02.2023 року;
актом прийому-передачі № 31 від 31.01.2023 року на суму 162 338,30 грн;
актом № 31 від 31.01.2023 року;
рахунком № 21 від 19.01.2023 року на суму 39 346,56 грн (ПДВ 6557,76 грн);
звітом № 31-5001 від 02.02.2023 року;
актом № 21 від 19.01.2023 року.
договором № 985 від 12.12.2022 року;
рахунком на оплату №2301 від 23.01.2023 року на суму 426 000,00 грн (ПДВ 71 000, 00 грн);
видатковою накладною №2301 від 23.01.2023 року на суму 426 000,00 грн;
товарно-транспортною накладною №4 від 23.01.2023 року;
сертифікатом якості від 23.01.2023 року.
Крім того, позивачем до суду додатково надано реєстр тимчасових транспортних короткострокових перепусток за січень 2023 року для ТОВ «ГІРНИЧО-РУДНІ ТЕХНОЛОГІЇ».
рахунком на оплату № 40 від 14.02.2023 року на суму 344922,00 грн (ПДВ 57 487,00 грн);
видатковою накладною № 38 від 14.02.2023 року на суму 344922,00 грн;
гарантійним талоном від 14.02.2023 року.
договір на поставку обладнання, матеріалів, запасних частин № 855 від 19.04.2021 року;
видаткову накладну № ВН-0000002 від 18.01.2023 року на суму 163584,00 грн;
гарантійний талон вих.№ 48 від 19.01.2023 року;
видаткову накладну № ВН-0000001 від 18.01.2023 року на суму 115 608,00 грн;
гарантійний талон вих.№ 47 від 19.01.2023 року.
договір № 1587 від 09.10.2020 року;
видаткову накладну № 7 від 06.02.2023 року на суму 260160,00 грн;
гарантійний лист № 0002 від 06.02.2023 року;
рахунок на оплату № 8 від 16.01.2023 року на суму 3420,00 (ПДВ 570,00 грн);
видаткову накладну № 5 від 16.01.2023 року на суму 3 420,00 грн.
договором № 906 від 09.11.2022 року;
сертифікатом якості № 60 від 17.01.2023 року;
відвісною № 16 від 20.01.2023 року;
товарно- транспортною накладною № 17 від 18.01.2023 року;
видатковою накладною № 17/01 від 17.01.2023 року на суму 218948,40 грн.
договір підряду № 516 від 15.03.2021 року;
додаток до акту № 01/12;
акт на ремонт № 01/12;
акт на використані матеріали № 01/12;
акт на передачу основних матеріалів № 03/12;
додаток до акту № 01/12-1;
акт на ремонт № 01/12-1;
акт на використані матеріли № 02/12-1;
акт на передачу основних матеріалів № 03/12-1.
договором № 892 від 15.04.2019 року;
договором на поставку обладнання, матеріалів та запасних частин № 2044 від 18.12.2020 року;
рахунком-фактурою № СФ-00000015 від 16.01.2 023 року на суму 121027,20 грн (ПДВ 2017,20 грн);
видатковою накладною № РН-00000013 від 16.01.2023 року на суму 121027,20 грн;
Також, позивачем до суду додатково надано реєстр тимчасових особистих короткострокових перепусток за січень-лютий 2023 року для ТОВ «ІНВЕСТИТОР».
договір № 1382 від 11.06.2021 року;
рахунок № 10 від 07.02.2023 року на суму 6642,00 грн (ПДВ 1107,00 грн);
видаткову накладну № 10 від 07.02.2023 року на суму 6 642,00 грн;
видаткову накладну № 7 від 24.01.2023 року на суму 23 460,00 грн;
видаткову накладну № 2 від 09.01.2023 року на суму 2400,00 грн;
видаткову накладну № 11 від 16.02.2023 року на суму 41 508,00 грн;
рахунок № 9 від 07.02.2023 року на суму 5520,00 грн (ПДВ 920,00 грн);
видаткову накладну № 9 від 07.02.2023 року на суму 5520,00 грн.
Крім того, надано реєстр тимчасових особистих короткострокових перепусток за лютий 2023 року для ТОВ «ЕКСІММАШ» та реєстр тимчасових транспортних короткострокових перепусток за лютий 2023 року для ТОВ «ЕКСІММАШ».
договором підряду № 633 від 27.06.2023 року;
актом на використані матеріали ЗР-01-02.
договором поставки № 2057 від 24.12.2020 року;
гарантійним листом від 20.02.2023 року вих. № 200223-1.
В результаті досліджених документів, якими позивач підтверджує факт здійснення господарських операцій з поставки товару та надання послуг з вказаними вище контрагентами, то суд вважає, що ці документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і є достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операції з поставки товару/надання послуг, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення № 88), первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції (п. 1.2 Положення № 88).
Згідно з п. 2.1 Положення № 88 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
За приписами п. 2.3 Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: печатка, ідентифікаційний код підприємства, установи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Умовами п. 2.4 Положення № 88 документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.
Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Виходячи зі специфіки та умов укладених позивачем з його контрагентами договорів поставки та наданих послуг, то надані позивачем документи в їх сукупності є достатніми доказами фактичного виконання зазначених вище господарських операції з поставки товару/наданих послуг. В наданих позивачем первинних документів визначено суть та зміст відповідної господарської операції, вказані документи підтверджують фактичне отримання обумовленого договорами товару/послуги та використання їх у власній господарської діяльності підприємства.
Доказів порушень відображення господарських операцій з ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП», ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО», ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «МЕТАЛЛМАШ», ТОВ «ЦЕНТРАЛЬНА ВАНТАЖНА ЛАБОРАТОРІЯ», ТОВ «ГІРНИЧО-РУДНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «НАВІГАЦІЙНО-ГЕОДЕЗИЧНИЙ ЦЕНТР», ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕЛЕКТРОАПАРАТ», ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «РАДАЛІС», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «КВ-ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ІНЖЕНИРІНГОВЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІНВЕСТИТОР», ТОВ «ВІЛКОМ ЛТД», ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКСІММАШ», ТОВ «МГРУПТЕХНОЛОГІЯ», ТОВ «УКРІНСПЕЦМАШ 2004», ТОВ «ПРІМЕТАЛС ТЕКНОЛОДЖІЗ Україна» в бухгалтерському та податковому обліку товариства матеріали справи не містять.
Відповідачем в ході проведення перевірки не наведені та не встановлені обставини, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з поставки певного товару/наданих послуг меті та задачам діяльності позивача, або що реалізація вказаних операцій не обумовлена розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
На час здійснення господарських операцій з позивачем його контрагенти ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП», ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО», ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «МЕТАЛЛМАШ», ТОВ «ЦЕНТРАЛЬНА ВАНТАЖНА ЛАБОРАТОРІЯ», ТОВ «ГІРНИЧО-РУДНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «НАВІГАЦІЙНО-ГЕОДЕЗИЧНИЙ ЦЕНТР», ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕЛЕКТРОАПАРАТ», ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «РАДАЛІС», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «КВ-ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ІНЖЕНИРІНГОВЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІНВЕСТИТОР», ТОВ «ВІЛКОМ ЛТД», ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКСІММАШ», ТОВ «МГРУПТЕХНОЛОГІЯ», ТОВ «УКРІНСПЕЦМАШ 2004», ТОВ «ПРІМЕТАЛС ТЕКНОЛОДЖІЗ Україна» мали статус юридичної особи, платника податку на додану вартість, що свідчить про наявність у них спеціальної податкової правосуб`єктності.
Виписані вказаними контрагентами позивача за фактом здійснення відповідних господарських операцій податкові накладні зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
При цьому, суд зазначає, що за умовами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Водночас, відповідачем не надано жодного доказу того, що позивачем віднесено наведені вище суми ПДВ до податкового кредиту за господарським операціями по податковим накладним, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вказані обставини, згідно Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, можуть бути лише підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, виписаних вказаними суб?єктами господарювання.
Проте, як підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, усі податкові накладні за господарським операціями із зазначеними контрагентами зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних без жодних зауважень зі сторони контролюючого органу, отже посилання на ризиковість платників податку в акті перевірки не спростовують реальності здійснення господарських операцій, за якими позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ.
Висновок контролюючого органу про безтоварність господарських операцій позивача з переліченими вище контрагентами ґрунтувався на відсутності у контрагентів трудових ресурсів, основних фондів, майна, транспортних засобів, інших умов для здійснення задекларованих обсягів господарських операцій; відсутність складення первинних документів за взаємовідносинами із контрагентами, а також відсутність джерела походження ланцюгу постачання та, як наслідок, неможливість підтвердження реального факту постачання товарів та надання послуг.
Суд зазначає, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 810/2202/16.
Крім того, контрагенти позивача у відповідності до вимог чинного законодавства, на момент здійснення позивачем господарських операцій, були платниками податку на додану вартість; установчі документи контрагентів позивача невизнані недійсними, відсутні вироки суду, які набрали законної сили стосовно посадових осіб вказаних підприємства, правовідносини відбулися на підставі укладених договорів, належне виконання яких підтверджуються наданими відповідачу, під час проведення перевірки, та до суду, під час розгляду справи первинними документами.
Суд звертає увагу на те, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій позивача з переліченими вище контрагентами здійснені на підставі ІС «Податковий блок».
Однак висновки про відсутність достатніх як трудових так і матеріальних ресурсів контролюючим органом здійснено на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання носить інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку.
Отже, висновки відповідача фактично є припущеннями, на підставі яких до позивача застосовано заходи впливу шляхом зменшення податкового кредиту та нарахування штрафних санкцій.
Водночас, податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.
Однак, згідно матеріалів справи, зустрічні перевірки контрагентів позивача податковим органом не проводилась, податкові правопорушення щодо нарахування ПДВ не встановлені, тому висновки акту перевірки є недоведеними.
Аналогічна позиція щодо проведення зустрічних перевірок контрагентів викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №П/811/217/17.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий не доведе зворотне.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 грудня 2023 року у справі № 420/4803/19.
Крім того, можлива відсутність у контрагентів трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов`язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставки та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ.
Умовами ст. 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.
Податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, відсутність за юридичною адресою на момент звірки тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 №820/4648/13-а.
Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань… Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Отже, виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 18.12.2018 року по справі № 816/1118/17, від 15.01.2019 року по справі №809/2918/13-а, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Водночас, суд враховує, що за наслідками усіх господарських операцій, які контролюючий орган вважає ризиковими, зареєстровано податкові накладні, податковий орган не здійснював безпосередню перевірку вказаних господарських операцій, тому покладання на позивача тягаря відповідальності у вигляді зменшення суми податкового кредиту за висновки, які не грунтуються на об?єктивно встановлених фактах та доведених порушеннях податкового законодавства, суд вважає безпідставними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19.
Суд зазначає, що у акті перевірки відсутні будь-які докази про те, що позивачем свідомо недостовірно задекларовано відомості податкового обліку, за якими сформовано податковий кредит.
При цьому, постанови Верховного Суду, на які посилається відповідач, не підлягають застосуванню у цій справі, враховуючи, що відповідачем не встановлено у акті перевірки жодного порушення податкової дисципліни саме позивачем.
З огляду на викладене та, враховуючи, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що господарські взаємовідносини між позивачем та його контрагентами ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП», ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО», ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», ТОВ «МЕТАЛЛМАШ», ТОВ «ЦЕНТРАЛЬНА ВАНТАЖНА ЛАБОРАТОРІЯ», ТОВ «ГІРНИЧО-РУДНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «НАВІГАЦІЙНО-ГЕОДЕЗИЧНИЙ ЦЕНТР», ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕЛЕКТРОАПАРАТ», ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «РАДАЛІС», ТОВ «ІНКОМГРУПП», ТОВ «КВ-ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ІНЖЕНИРІНГОВЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІНВЕСТИТОР», ТОВ «ВІЛКОМ ЛТД», ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКСІММАШ», ТОВ «МГРУПТЕХНОЛОГІЯ», ТОВ «УКРІНСПЕЦМАШ 2004», ТОВ «ПРІМЕТАЛС ТЕКНОЛОДЖІЗ Україна»», за якими відповідачем зменшено суму податкового кредиту позивача, не були здійснені фактично, а відомості, що містяться у ЄРПН та АІС «Податковий блок» за ланцюгом постачання не стосуються відносин між позивачем та його контрагентами, суд вважає висновки відповідача щодо необхідності зменшення податкового кредиту безпідставними, а податкове повідомлення-рішення від 28.08.2023 року №000/824/32-00-07-06-19 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1статті 90Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень вказаного Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у відпустці, повний текст рішення суду складений у перший робочий день.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2023 року №000/824/32-00-07-06-19.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15.01.2024 року.

Суддя О.С. Луніна