Справа № 140/32574/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/32574/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.07.2023 №0-0307-UА0037373 за 2022 рік на суму 24184,06 грн, від 11.07.2023 №0-0307-UА0037373 за 2022 рік на суму 15145,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належать на праві власності об`єкти нерухомого майна, а саме: майстерня загальною площею 932,00 кв м, яка розташована у АДРЕСА_1 , а також ремонтна майстерня загальною площею 2976,5 кв м, яка розташована у АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.11.2022.

11.07.2023 ГУ ДПС у Волинській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Позивач вказує, що згідно з пп. «ж» пп.266.2.2. п.266.2, ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Контролюючим органом не враховано, що ОСОБА_1 є керівником та засновником Фермерського господарства «Землероб», яке є сільськогосподарським товаровиробником.

Окрім того, обидві ремонтні майстерні, які їй належать на праві власності відносяться до класу код 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», підкласу код 1271.9, «Будівлі сільськогосподарського призначення, інші», що підтверджується довідкою №99 від 27.07.2023 управління містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства та комунального майна Локачинської селищної ради.

Зазначає, що їй на праві власності належить також сільськогосподарська техніка, для здійснення сільськогосподарської діяльності, а будівлі ремонтної майстерні та майстерні використовує для ремонту та обслуговування техніки. При цьому, будівлі майстерні та реммайстерні не здаються в оренду, лізинг, позичку.

Вказує, що як сільськогосподарський товаровиробник від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, продуктів її переробки за 2022 рік отримала дохід у сумі 505 292 грн, частка сільськогосподарського товаровиробництва складає 100%, що підтверджує розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, який було подано до контролюючого органу.

У зв`язку з вищенаведеним, відсутні правові підстави для нарахування податковим органом грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача не відповідають критеріям обґрунтованості та прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін ( а.с.84).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити ( а.с. 87-88). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, фізична особа ОСОБА_2 є власником:

- нежитлового приміщення (майстерня), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 932 кв м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, дата державної реєстрації 01.09.2022, форма власності - приватна, розмір частки - 1/1;

- нежитлового приміщення (ремонтна майстерня), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2976,5 кв м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, дата державної реєстрації 11.11.2022 року, форма власності - приватна, розмір частки - 1/1.

Відповідно до абз. «ж» п. 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Зазначає, що позивач ОСОБА_1 є керівником та засновником фермерського господарства «Землероб», яке зареєстроване як юридична особа. Нерухоме майно зареєстроване на ОСОБА_1 як на фізичну особу, тоді як сільськогосподарським товаровиробником є юридична особа - фермерське господарство «Землероб».

Відтак, пільга зі сплати податку на нерухоме майно поширюється лише на нерухоме майно, зареєстроване на фермерське господарство «Землероб», що і є сільськогосподарським товаровиробником, а не на фізичну особу.

На підставі наведеного вважає, що контролюючий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв на підставі, у спосіб та в межах наданих йому повноважень. У зв`язку з цим просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме:

- майстерні загальною площею 932,00 кв м, яка розташована у АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом №744, виданим 01.09.2022 приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Бобак Ж.С. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.09.2022;

- ремонтної майстерні загальною площею 2976,5 кв м, яка розташована у АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 , виданим 11.11.2022 приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Бобак Ж.С. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.11.2022 (а.с. 16-19).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 з 18.10.2021 є керівником та кінцевим бенефіціарним власником Фермерського господарства Землероб, яке зареєстроване як юридична особа 15.03.2004, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 20-23).

Основними видами діяльності Фермерського господарства Землероб (за кодами КВЕД) є : 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; 01.46 Розведення свиней; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура); 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 10.81 Виробництво цукру; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами та устаткуванням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України 11.07.2023 прийняло оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме: №0-0307-UА0037373 за 2022 рік на суму 24184,06 грн, №0-0307-UА0037373 за 2022 рік на суму 15145,00 грн (а.с.14, 15).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносини виникли з приводу визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки і врегульовані ПК України.

Згідно з підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Пунктом 6.3 статі 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Згідно з пунктом 7.3 ст. 7 ПК України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно із статтею 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Підпунктами 266.3.1-266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПК передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Разом з тим, відповідно до підпункту «ж» п. 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

У ПК України поняття сільськогосподарський товаровиробник вживається в такому значенні - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленоі сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання (підпункт 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України ).

Сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією (ст. 1 Закону України від 18.01.2001 №2238-111 «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років»).

Крім цього, до виробників сільськогосподарської продукції відносять сільськогосподарських товаровиробників, фізичних осіб (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, (ст. 1 Закону України від 23.09.2008 р. № 575-VI «Про сільськогосподарський перепис»).

Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником та не повиннна платити податок на нерухоме майно з огляду на наступне.

Як уже було вищевказано судом, з матеріалів справи вбачається, що з 18.10.2021 ОСОБА_1 є керівником та кінцевим бенефіціарним власником Фермерського господарства Землероб, яке зареєстроване як юридична особа 15.03.2004. Основними видами діяльності ФГ Землероб (за кодами КВЕД) є : вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; розведення свиней; допоміжна діяльність у рослинництві; надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; прісноводне рибництво (аквакультура) тощо.

На підтвердження сільськогосподарської діяльності Фермерського господарства Землероб позивачка надала наступні документи: копії трьох договорів оренди земельних ділянок від 15.01.2012 (площею 5,8228 га; площею 4,3199 га; площею 2,5211 га); копії двох договорів оренди землі від 17.12.2021 (на земельну ділянку площею 1,8112 га; на земельну ділянку площею 2 га); акти приймання-передачі земельних ділянок (а.с.27-68).

Відповідно до зазначених договорів, земельні ділянки передаються в оренду для сільськогосподарського використання/ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Окрім того, позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить сільськогосподарська техніка (трактор колісний, вантажний автомобіль, причеп, навантажувач тощо), що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1010 (а.с.78).

ОСОБА_1 як сільськогосподарський товаровиробник від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва, продуктів її переробки за 2022 рік отримала дохід у сумі 505 292 грн, частка сільськогосподарського товаровиробництва складає 100%, що підтверджує розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, який було подано до контролюючого органу (а.с.80).

Також, відповідно до довідки №99 від 27.07.2023 управління містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства та комунального майна Локачинської селищної ради вбачається, що ремонтна майстерня, розташована по вулиці Шевченка 39, в смт Локачі, та майстерня по АДРЕСА_1 , що є власністю позивача відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу -315007676, дата формування -14.11.2022 09:37:06 та індексний номер витягу -309350911, дата формування -08.09.2022 18:02:26 відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд ДК018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000р. №507 належать до класу код 1271, «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», підкласу код 1271.9, «Будівлі сільськогосподарського призначення, інші».

Будівлі майстерні та ремонтної майстерні не здаються позивачем в оренду, лізинг, позичку.

З приводу того, чи є позивачка товаровиробником як керівник фермерського господарства суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Суд звертає увагу, що до 01.01.2019 пункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України вказував, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Поряд із цим на користь висновку, що нормою підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено податкова пільга, в тому числі і для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII, підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, законодавець уточнив з 01.01.2019, що сільськогосподарським товаровиробником є юридичні і фізичні особи.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 17.08. 2000 № 507, клас Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (1271) включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін. Цей клас не включає: споруди зоологічних та ботанічних садів.

Відтак, перелік будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства, визначений наведеною нормою, не є вичерпним та містить лише одне виключення.

Водночас, обидві ремонтні майстерні, які належать позивачці на праві власності відносяться до класу код 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», підкласу код 1271.9, «Будівлі сільськогосподарського призначення, інші», що підтверджується довідкою №99 від 27.07.2023 управління містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства та комунального майна Локачинської селищної ради.

Слід зауважити, що встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що спірні об`єкти нерухомого майна, а саме: приміщення майстерні та ремонтної майстерні з огляду на їх використання у сільськогосподарській діяльності Фермерського господарства Землероб, відносяться до будівель сільськогосподарського призначення та фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника.

Доказів використання зазначеного нерухомого майна не за цільовим призначенням відповідачем суду не надано.

Отже, вказана нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень підпункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 04.12.2018 у справі № 649/593/16-а, від 24.04.2020 у справі № 540/2206/19, у яких судами застосовано підпункт ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах.

При вирішенні даної справи, судом також враховано, що ремонтна майстерня та майстерня, на які відповідачем визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, перейшли позивачу у спадок від її покійного чоловіка - ОСОБА_3 (а.с.16-18).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 також звертався до суду з аналогічним позовом до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо нарахування грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (на ті ж самі об`єкти нерухомості, що і в даній справі). Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/11932/20 були визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на такі об`єкти: приміщення складу, майстерні та реммайстерні.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 23.03.2021 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Волинській області залишив без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №140/11932/20 без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.06.2021 по справі №140/11932/20 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 в частині задоволення позову у справі №140/11932/20 за позовом ОСОБА_3 до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства та судової практики, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єктів нерухомості (майстерні та ремонтної майстерні). Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті безпідставно, необґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243 - 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 11.07.2023 №0-0307-UА0037373, від 11.07.2023 №0-0307-UА0037373.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, )

Суддя Т.М. Димарчук