Справа № 380/22071/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/22071/23 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по відмові ОСОБА_1 у перегляді довідки ВЛК від 09.08.2023 року № 708 КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради та проведенні повторного медичного огляду комісією ВЛК Центральної військово-лікарської комісії;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно провести ОСОБА_1 медичний огляд комісією ЦВЛК та вірно визначити придатність/непридатність або обмежену придатність враховуючи його захворювання та з вірним визначенням статей Положення № 402.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Довідкою ВЛК від 09.08.2023 № 708 КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради позивача на підставі статей 17в, 23в, 64в графи II Розкладу хвороб, визнано придатним до військової служби.

Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (п.п. 2.3.1. п. 2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402).

Статті 17в, 23в та 64в графи II Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджено наказом МОУ від 14.08.2008 за № 402, зокрема передбачають непридатність до військової служби у мирний час, обмежено придатні у воєнний час. При цьому комісія ВЛК за тими ж статтями хвороб визначає позивача, як придатного до військової служби, що на переконання позивача є протиправним.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що ЦВЛК ЗС України було розглянуто заяву ОСОБА_1 та надано, відповідь від 02.09.2023 № 598/9078, в якій зазначено, що постанова ВЛК щодо ОСОБА_1 , яку оформила ВЛК КНП «ХОЗзНПД» ХОР довідкою ВЛК від 09.08.2023 № 708 винесена вірно.

Згідно вимог Положення, тож підстав для проведення повторного медичного огляду ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби немає.

Позивач вважає протиправною відмову в перегляді постанови військово - лікарської комісії від 09.08.2023 та проведенні медичного огляду, не обґрунтовуючи свої вимоги не вірним прийняттям постанови згідно статтей 17в, 23в, 64в графи II Розкладу хвороб, а також тим, що згідно довідки МСЕК позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 20%, порушення оскаржуваного рішення своїх прав, свобод та інтересів. Конкретних аргументів позивачем не надано.

Щодо посилання позивача на довідку МСЕК та ступінь втрати ним працездатності у розмірі 20%, зауважується, що ВЛК визначає придатність до військової служби на підставі проведення медичного огляду та приймає постанови відповідно до вимог Положення, яким не передбачено врахування довідок МСЕК при встановленні придатності до військової служби.

В заперечення тверджень позивача, викладених у позовній заяві, щодо статтей 17в, 23в, 64в графи II Розкладу хвороб, які передбачають непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатності у воєнний час зауважується, що згідно графи II вище перелічених статей придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально.

Додатково відповідач повідомив, що відповідно до пункту 20.4 глави 20 розділу II Положення у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби».

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 22.09.2023 року у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

09.08.2023 Довідкою за № 708 КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради позивача ОСОБА_1 на підставі статей 17в, 23в, 64в графи II Розкладу хвороб, визнано придатним до військової служби.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправними дії відповідача саме у відмові позивачу у перегляді вищевказаної довідки ВЛК від 09.08.2023 за №708 з підстав невірного на думку позивача визначення, а саме:

- у згаданій довідці ВЛК від 09.08.2023 за №708 зазначено: - «придатний до військової служби»;

- на думку позивача відповідач не врахував, що згідно статей 17в, 23в, 64в графи II Розкладу хвороб, ВЛК можливо зробити висновок лише про: «Непридатні до військової служби у мирний час, обмежено придатні у воєнний час».

Як наслідок вказаного позивач також вважає за необхідним зобов`язати відповідача повторно провести позивачу медичний огляд комісією ЦВЛК та вірно визначити придатність/непридатність або обмежену придатність тощо.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних дій з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно із ст. 1 цього ж Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із п.п. 1.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 № 1109/15800 (далі - Положення № 402), Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Обставини справи про те, що позивачу правомірно встановлено діагноз за статтями 17в, 23в, 64в графи II Розкладу хвороб, сторонами у справі не заперечується.

Як і не заперечується, що згідно п. 20.4. Положення №402, (в редакції на час спірної відмови), за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

«непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»;

«обмежено придатний до військової служби».

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

«обмежено придатний до військової служби»;

«придатний до військової служби».

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби».

Саме запис про те, що позивач «придатний до військової служби» вчинений у вищевказаній Довідці ВЛК від 09.08.2023 за № 708, яку відмовився переглядати відповідач.

В цій частині судом встановлено, що п. 20.4. Положення №402, на час складання Довідки ВЛК від 09.08.2023 за № 708, мав іншу редакцію а саме:

« 20.4. За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

«непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»;

«обмежено придатний до військової служби».

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:

«обмежено придатний до військової служби»;

«придатний до військової служби».

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в».

Відповідачем у своїй відмові від 02.09.2023 у перегляді Довідки ВЛК від 09.08.2023 за №708 тієї обставини, що у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в, не врахував.

Враховуючи те, що позивачу правомірно встановлено діагноз в тому числі і за статтею « 17в», яка була винятком на момент встановлення, що позивач «придатний до військової служби» і не врахована, ні при складанні Довідки ВЛК від 09.08.2023 за №708, ні при вирішення питання про переогляд цієї ж довідки відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнати протиправними дії відповідача у відмові в перегляді довідки ВЛК від 09.08.2023 року № 708 КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради та проведенні повторного медичного огляду комісією ВЛК Центральної військово-лікарської комісії, підлягають задоволенню.

Як наслідок протиправності дій відповідача, суд вважає що позовні вимоги в частині зобов`язати відповідача повторно провести позивачу медичний огляд комісією ЦВЛК, також підлягають задоволенню.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії, - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо відмови ОСОБА_1 у перегляді довідки ВЛК від 09.08.2023 року № 708 КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради та проведенні повторного медичного огляду комісією ВЛК Центральної військово-лікарської комісії.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно провести ОСОБА_1 медичний огляд комісією Центральної військово-лікарської комісії та вірно визначити придатність/непридатність або обмежену придатність враховуючи його захворювання та з вірним визначенням статей Положення № 402.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Гавдик З.В.