Справа № 600/7994/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/7994/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 04 грудня 2023 року №ВП 72989335 в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не погоджується із прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу від 04 грудня 2023 року ВП №72989335 за невиконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 року по справі №600/287/23-а, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказане рішення виконано позивачем в межах визначених законодавством України, згідно зобов`язань покладених судом на Головне управління, та повідомлено Відділ ПВР про виконання даного рішення в порядку та строки визначені законодавством України. Тому вважає, що постанова про накладення штрафу є безпідставною (незаконною) та такою, що підлягає скасуванню. Крім цього, позивач наголошує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Ухвалою суду від 10 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 17 січня 2024 року о 12 год. 00 хв.; встановлено відповідачу строк для подання відзиву; задоволено клопотання позивача та залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_1 ; витребувано у відповідача матеріали виконавчого провадження ВП №72989335.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, подав до суду відзив на позову заяву, в якому вказав про законність вчинених ним дій. Зазначав, що у зв`язку із тим, що постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 року не виконано боржником в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням періодів роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981 та у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022, починаючи з 25.05.2020 року, оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено із урахуванням періодів роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981 не у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022. На думку відповідача, винесена заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанова про накладення штрафу від 04.12.2023 року ВП №72989335 повністю відповідає вимогам чинного законодавства як стосовно процедури, так і підстав її винесення, а тому у задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови просить відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області проігноровано приписи постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 року по справі №600/287/23-а про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повинно провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням періодів роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981 та у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022 року. Враховуючи наведене, вважає, що винесена заступником начальника відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанова про накладення штрафу від 04.12.2023 року ВП №72989335 повністю відповідає вимогам чинного законодавства як стосовно процедури, так і підстав її винесення.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшла до суду заява, в якій позивач просив суд розглянути справу без участі його представника.

Водночас суд зауважує, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, а статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ.

Так, згідно статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведені норми та зважаючи на те, що згідно матеріалів справи учасники цієї справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, а неприбуття такого учасника справи не перешкоджає розгляду справи, то суд за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною другою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку про наявність підстав для розгляду цієї справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі №600/287/23-а, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.08.1980 по 18.08.1981. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.08.1980 по 18.08.1981рр. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про зарахування до страхового стажу періоду роботи нотаріусом з 22.05.1998 по 31.12.2004, а також проведення перерахунку пенсії у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022, з урахуванням наведених вище висновків суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року по справі №600/287/23-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. У задоволенні вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - відмовлено. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року скасовано. Прийнято нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи нотаріусом з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням періодів роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981 та у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022, починаючи з 24.05.2020 року.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі №600/287/23-а видано виконавчий лист про: зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи нотаріусом з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням періодів роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981 та у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022, починаючи з 24.05.2020 року.

10 жовтня 2023 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72989335 щодо виконання виконавчого листа виданого Сьомим апеляційним адміністративним судом по справі №600/287/23-а.

Листом від 31 жовтня 2023 року №2400-0802-5/45068 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням відкласти проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню, оскільки постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року по справі №600/287/23-а на адресу Головного управління надійшла лише 30 жовтня 2023 року за вх. №12894/7.

Листом від 15 листопада 2023 року №2400-0802-5/47470 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило, зокрема, відповідача про те, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №72989335 щодо виконання виконавчого листа Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі №600/287/23-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області «про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії» повідомляємо, що на виконання рішення суду по справі №600/287/23-а ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок пенсії з урахуванням покладених судом зобов`язань.

16 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою, в якій просила застосувати до боржника заходів примусового виконання рішення за невиконання рішення без поважних причин, оскільки вона не згодна з проведеним перерахунком пенсії, здійсненим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на виконання рішення суду №600/287/23-а, оскільки при здійсненні перерахунку пенсії боржником не враховано лист Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022 року.

16 листопада 2023 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області вимогу про надання уточненої інформації про виконання рішення суду в частині врахування отриманих доходів згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2445/АП/24-13-52 від 23.09.022 року.

На виконання вказаної вище вимоги, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області направило на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції лист від 28 листопада 2023 року №2400-0802-5/49244, відповідно до якого у сформованій виписці «Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5)» відсутня інформація з 2000 року по 2004 рік у зв`язку з неподанням суб`єктом господарювання ОСОБА_1 відповідної звітності.

04 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою, в якій повідомила, що станом на 04 грудня 2023 рішення суду не виконано. Лист Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2445/АП/24-13-52 від 23 вересня 2022 року Пенсійним фондом при виконанні рішення суду не враховано.

04 грудня 2023 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено Акт державного виконавця, яким встановлено, зокрема, що рішення з виконання виконавчого листа №600/287/23-а від 03.10.2023 року Сьомого апеляційного адміністративного суду в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Україні Чернівецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням періодів роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 13.08.1981 та у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022, починаючи з 24.05.2020 року боржником не виконано, оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено із урахуванням періодів роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981 не у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області №2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022.

04 грудня 2023 року на підставі статей 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу у ВП №72989335, якою за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Підставою для накладення штрафу слугував висновок, наведений в Акті державного виконавця від 04 грудня 2023 року.

Не погоджуючись із постановою від 04 грудня 2023 року ВП №72989335, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VІІІ визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу указаних норм вбачається, зокрема, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин у визначений строк, за умови, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що 04 грудня 2023 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про накладення штрафу, згідно якої накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн за не виконання рішення суду без поважних причин.

Між тим сама по собі обставина не виконання рішення суду, вказана державним виконавцем, у розумінні Закону України Про виконавче провадження не є підставою для прийняття постанови про накладення штрафу.

Суд зазначає, що визначальним при вирішенні питання про накладення на боржника штрафу є не встановлення самого лише факту невиконання ним рішення суду, а надання оцінки причинам, у зв`язку з якими боржник не виконує (частково чи повністю) рішення суду- в даному випадку таким є постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі №600/287/23-а.

Проте відповідачем в оскаржуваній постанові та акті державного виконавця, що передував винесенню оскаржуваної постанови від 04.12.2023 року, лише констатовано, що державним виконавцем встановлено часткове виконання рішення суду, однак причини його невиконання у згаданих документах державним виконавцем не з`ясовано та, відповідно, не зазначено.

Суд зауважує, що предметом даного спору є законність постанови про накладення штрафу від 04.12.2023 року у виконавчому провадженні №72989335.

При цьому, суд наголошує на тому, що підставою для винесення вказаної постанови та накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин у визначений строк, і відповідно, державним виконавцем при прийнятті такого рішення необхідно було достеменно з`ясувати відсутність поважних причин невиконання рішення суду або обґрунтувати у документах, що передують винесенню постанови про накладення штрафу (наприклад, в Акті державного виконавця) підстави визнання неповажними тих причин, на які посилається боржник, як на обставини, що унеможливили повне або часткове невиконання рішення суду.

Надаючи оцінку обставинам даної справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при винесенні постанови про накладення штрафу від 04.12.2023 року не з`ясовано причин, які зумовили невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі №600/287/23-а та відповідно не надано оцінки їх поважності/не поважності.

Наведене дає підстави суду для висновку про передчасність, а, відтак, і необґрунтованість та незаконність оскаржуваної позивачем постанови.

Враховуючи викладене, прийнята Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанова про накладення штрафу від 04 грудня 2023 року ВП №72989335 підлягає скасуванню.

Щодо доводів позивача про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі №600/287/23-а в повному обсязі та доводів відповідача і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, про виконання вказаного рішення суду лише частково, то такі оцінці не підлягають, оскільки в межах даної справи з огляду на предмет позову суд не встановлює факт виконання/невиконання боржником рішення суду. Такі обставини підлягають встановленню та дослідженню судом, наприклад, під час розгляду справи щодо оскарження постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження №72989335 або ж у межах розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду) у справі №600/287/23-а.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтями 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частинами першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позову. Натомість доводи відповідача та третьої особи не свідчать про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Тому, заявлений позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 04 грудня 2023 року ВП №72989335 у розмірі 5100,00 грн.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 18 січня 2024 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ); відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (58000, м. Чернівці, вул. Целана, 11, ); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 (с. Валя Кузьмін, Чернівецький район, Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.П. Лелюк