Справа № 560/14070/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14070/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

17 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

07 грудня 2023 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

12 грудня 2023 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення.

25 грудня 2023 року позивачем до суду поданий додатковий відзив.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20.11.2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву, додаткових пояснень та додаткового відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що згідно з рішенням Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 15.11.2021 ОСОБА_1 набув громадянство України та документований тимчасовим посвідченням громадянина України з терміном дії до 15.11.2023.

Позивач подав до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області декларацію про відмову від іноземного громадянства та заяву про отримання паспорта громадянина України.

Листом від 21.07.2023 №6801.2.1-3127/6801.2.1-23 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області повідомило позивача про відмову у прийнятті декларації про відмову від громадянства російської федерації, оскільки відсутня актуальна незалежна причина для її подання.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає нступне.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України від 18.01.2001 №2235-III "Про громадянство України" (далі - Закон №2235-ІІІ).

Згідно з положеннями статті 1 цього Закону громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

За пунктом 4 частини першої статті 3 Закону №2235-III громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Пунктом 2 частини першої статті 6 цього Закону встановлено, що громадянство України набувається за територіальним походженням, а за статтею 8 визначено, що особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.

Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Відповідно до абзацу 12 статті 1 Закону №2235-III зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Враховуючи наведене, на позивача покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття громадянства.

За змістом абзацу 16 статті 1 Закону №2235-III декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Згідно з абзацом 13 статті 1 Закону №2235-III незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Пунктом 119 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215, передбачено, що особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

З матеріалів справи встановлено, що позивач у серпні 2022 року надіслав рекомендованими листами пакети документів для оформлення припинення громадянства російської федерації у консульство у м.Львів (вул. Левицького,95) та генеральне консульство російської федерації у м. Києві (вул. Добровольчих Батальйонів, 5).

30.01.2023 представник позивача подав до Міністерства закордонних справ російської федерації запит про надання роз`яснення яким чином ОСОБА_1 може вийти з громадянства російської федерації, враховуючи ті обставини, що дипломатичні представництва та консульства на території України не працюють, а виїхати з території України останній не може.

У відповіді від 02.02.2023 №2518/кд-гр Міністерство закордонних справ російської федерації вказало, що консульські установи російської федерації на території України не працюють, тому позивач може звернутись до консульських установ у інших країнах з відповідним пакетом документів при наявності дозволу на проживання в цих країнах.

06.02.2023 представник позивача звернувся до Міністерства закордонних справ російської федерації із зверненням, у якому повідомив про неможливість виїзду з території України та просив розглянути питання виходу з громадянства російської федерації в індивідуальному порядку.

Листом від 09.02.2023 №2956/кд-гр Міністерство закордонних справ російської федерації повідомило позивача про те, що заяву про вихід з громадянства російської федерації, можливо подавати тільки в консульські відділи російської федерації в інших країнах, а на території України такі консульські установи, на теперішній час, не працюють. У зв`язку з чим, можливість подати таку заяву на території України відсутня.

17.06.2023 представник позивача звернувся до відділу громадянства Головного управління Міністерства внутрішніх справи російської федерації по м. москва з заявою про вихід з громадянства російської федерації.

Крім цього, 17.06.2023 представник позивача з аналогічним зверненням звернувся до президента російської федерації.

Згідно листа від Управління президента російської федерації від 17.06.2023 звернення позивача було перенаправлене в Міністерство внутрішніх справ російської федерації, яке 28.06.2023 відмовило в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вихід з громадянства російської федерації та повторно роз`яснило про те, що останній може подавати такі заяви тільки в консульські відділи російської федерації в інших країнах.

21.06.2023 позивач звернувся через особистий електронний кабінет до Міністерства закордонних справ російської федерації про надання роз`яснень, яким чином можливо подати заяву про вихід з громадянства російської федерації.

Листом від 26.06.2023 №17560/кд-гр Міністерство закордонних справ російської федерації повідомило позивача про те, що заяву про вихід з громадянства російської федерації, можливо подавати тільки в консульські відділи російської федерації в інших країнах, а на території України такі консульські установи, на теперішній час, не працюють. У зв`язку з чим, можливість подати таку заяву на території України відсутня.

21.06.2023 позивач надіслав нотаріально завірені заяви з доданими документами про вихід з громадянства російської федерації до посольства російської федерації в Республіці Молдова та до посольства російської федерації в Республіці Польща.

10.07.2023 позивач звернувся до Управління з питань міграції Міністерства внутрішніх справ російської федерації про вирішення питання про вихід з громадянства російської федерації.

Листом від 11.07.2023 №3/24 Головне управління Міністерства внутрішніх справи російської федерації по м. москва повторно повідомило, що позивач має право звернутись в консульську установу за межами російської федерації.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач вчинив необхідні дії для припинення громадянства російської федерації (звернення до відповідних органів рф та отримання відмови, не отримання відповіді), однак такі дії не призводять до певних правових результатів з незалежних від позивача причин.

Тому, за таких обставин законодавство передбачає можливість подання декларації про вихід з громадянства російської федерації.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що подання декларації про відмову від іноземного громадянства, у зв`язку з неможливістю отримати документ про припинення громадянства з незалежних від позивача причин є обґрунтованою, а відмова Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області у прийнятті такої декларації є неправомірною.

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на встановлені вище обставини, з урахуванням наданих позивачем доказів, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що правильним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні правові норми і неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.