Справа № 745/1147/23
Суддя: Даньков О. М.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 745/1147/23
Провадження № 2-а/745/1/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить скасувати постанову серії ЕНА №1101926 від 10.12.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позов мотивований тим, що постановою інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Тарасевича Тараса Григоровича ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що 10 грудня 2023 року, о 16 год 39 хв., в с. Кіпті, на 98 км дороги М01, він керував автомобілем AUDI А4, номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3.в. ПДР України.

Вважає постанову такою, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України.

Так, 10 грудня 2023 року він рухався в напрямку м. Києва по а/д М01, в с. Кіпті його зупинив інспектор Тарасевич Т.Г., належним чином не представившись, він повідомив, що в його авто нібито не працює фара, на що він заперечив і сказав що при виїзді все працювало і в дорозі до цього жодних неполадок із світлом не було оскільки він це відразу помітив би, однак відповідач жодним чином не взяв до уваги його пояснення, не надав для ознайомлення жодних доказів того що фара дійсно не працювала, натомість фактично без розгляду справи виніс постанову, яку йому особисто не вручив на місці, хоча він не відмовлявся щодо її отримання, а наполягав залучити захисника, та повноцінно і об`єктивно розглянути справу. Натомість, постанову він отримав поштою 16 грудня 2023 року.

26.12.2023 року до суду надійшло клопотання позивача про заміну первісного відповідача на належного, а саме, Департамент патрульної поліції, 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, . Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається підтримання ним позовних вимог з проханням їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові, зі ствердженням того, що, дійсно, 10 грудня 2023 року він автомобілем AUDI А4 рухався в напрямку м. Києва. В селі Кіпті його зупинив інспектор поліції ОСОБА_2 та звинуватив його в керуванні автомобілем із непрацюючою лівою фарою. На його пояснення, що перед виїздом він перевіряв технічний стан свого автомобіля, в тому числі і прилади освітлення, оскільки поїздка була запланована на значну відстань, працівник поліції уваги не звернув та став складати постанову про притягнення його до відповідальності. Окрім того, працівник поліції проігнорував його заперечення щодо допущеного правопорушення та накладення адміністративного стягнення, зокрема, адміністративного протоколу не склав, чим позбавив його права на захист. Позивач заявив клопотання про стягнення з відповідача на свою користь судового збору.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності з відзивом, із якого вбачається прохання в задоволенні позову відмовити, постанову в справі залишити без змін, мотивуючи тим, що інспектор роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП Тарасевич Т.Г. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕНА №1101926 від 10.12.2023 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху частина частини перша статті 121. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, та чи винна дана особа в його вчиненні. Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а невжиття інспектором жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правничої допомоги є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. ст. 7, 8 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 18 Закону Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Пунктом 3 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Це повністю узгоджується з вимогами ст. 19 Конституції України. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За правилами ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Основного закону України. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Основного закону України. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на її користь. Вказані положення є гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, передбачене право кожного обвинуваченого захищати себе особисто або використовувати правову допомогу захисника, вибраного ним на власний розсуд. У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року, ратифікованому Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19 жовтня 1973 року № 2148-VIII, зазначено, що держава повинна гарантувати кожному, чиї права і свободи порушено, ефективний засіб правового захисту, і таке право повинно встановлюватись судовим або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави, та можливість вільного вибору обвинуваченим захисника. Враховуючи викладене та те, що відповідач не довів обґрунтованість та відповідність діючому законодавству постанови про накладення адміністративного стягнення, не надав суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки надані відповідачем фото та відео матеріали не спростовують доводи позивача про порушення його права на юридичну допомогу, а сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки само по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого адміністративного порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень. На підставі вище викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 268, 271 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 73, 77, 132, 134, 139, 241-246, 286, 295 КАС України, В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити. Скасувати постанову серії ЕНА №1101926 від 10.12.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрити. Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 . Відповідач: Департамент патрульної поліці, місце знаходження: місто Київ, вул. Федора Ернста, будинок 3, 03048; .

Суддя О.М.Даньков