Справа № 333/7293/23
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/7293/23
Провадження № 2-а/333/14/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Марченко В.С., представника позивача Корольова Д.О., представника відповідача Гончарової Л.В., розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд.5, ) про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі від 17.04.2023 року та 01.06.2023 року в частині стягнення подвійних розмірів штрафів, закриття справ в цій частині, стягнення безпідставно утриманих коштів і судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника Корольова Д.О. звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, ОСОБА_1 постановою серії АА 00007349 від 17.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О., притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Крім того, постановою серії АА 00009002 від 01.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко П.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

У вказаних постановах є посилання на ч.2 ст.308 КУпАП, згідно якої в разі несплати штрафу у строк, установлений ч.2 ст.300-1 цього Кодексу, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі, який становить 17 000 грн. та 34 000 грн., відповідно.

Позивач стверджує що, про притягнення до адміністративної відповідальності її ніхто не повідомляв, а про наявність оскаржуваних постанов вона дізналася лише 18.08.2022 року після блокування її банківської картки в рамках виконавчого провадження та з державного реєстру виконавчих проваджень про існуючі два виконавчі провадження ВП№ 72496351 від 11.08.2023 р. та ВП№ 72547956 від 16.08.2023 р., які здійснюються Комунарським ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУ МЮ (м. Одеса).

У позивача виникла можливість ознайомитися з оскаржуваними постановами відповідача лише 24 серпня 2023 року, тобто після отримання їх копій, наданими в якості додатків до листа відповідача № 8273/3.6/15-23 від 23.08.2023 р. на запит представника позивача.

ОСОБА_2 погоджується з обставинами, викладеними у вказаних постановах, але вважає, що стягнення штрафу у подвійному розмірі є незаконним, оскільки державні інспектори не вжили належних заходів щодо повідомлення позивача, як правопорушника про наявність оскаржуваних постанов чим позбавили її права на оплату штрафу y меншому розмірі.

Позивач також зазначає, що 15.08.2023 року помилково сплатила штраф за постановою серії АА 00007349 від 17.04.2023 року у подвійному розмірі, в рамках виконавчого провадження ВП № 72496351 від 11.08.2023 р., а саме 19 269, 00 грн. (з яких 17 000 грн. стягнення подвійного розміру штрафу на користь відповідача), прийнявши цю оплату за інший платіж.

За таких обставин ОСОБА_2 просила суд про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі від 17.04.2023 року та 01.06.2023 року в частині стягнення подвійних розмірів штрафів, закриття справ в цій частині, стягнення безпідставно утриманих коштів у сумі 8 500 грн.

01.09.2023 року суд своєю ухвалою залишив позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду у зв`язку з несплатою частини судового збору.

08.09.2023 року представник позивача Корольов Д.О. надав суду документи, що свідчать про сплату судового збору у повному обсязі.

11.09.2023 року суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі, прийняв рішення розглядати справу у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

18.09.2023 року на адресу суду від представника Державної служби України з безпеки на транспорті Гончарової Л.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання зазначила, що оскаржувані ОСОБА_2 постанови були винесені 17.04.2023 року і 01.06.2023 року та 19.04.2023 року та 05.06.2023 року, відповідно були скеровані рекомендованими листами з повідомленням про вручення на поштову адресу ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , яка внесена до державних реєстрів.

Водночас, вказані листи були повернуті за закінченням терміну зберігання, що свідчить про неналежне відношення до поштової кореспонденції за адресою, внесеною до офіціальних державних реєстрів.

Згідно вимог ст.297-5 КУпАП у разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

На думку представника відповідача Державною службою України з безпеки на транспорті було виконані усі законодавчо встановлені дії щодо направлення на адресу ОСОБА_2 постанов від 17.04.2023 року та 01.06.2023 року, проте остання не здійснила відповідні дії щодо їх отримання.

Оскаржувані постанови ухвалені уповноваженими посадовими особами у порядку та спосіб, встановлений законодавством, стягнення накладено в межах санкцій статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_2 відсутні.

21.09.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача Корольова Д.О., в якій він зазначив, що на цей час склалася стала судова практика, щодо поштових відправлень (кореспонденції), судових повісток тощо, та належного повідомлення сторін по судовим справам. Єдиний висновок за цією судовою практикою, який міститься у численних постановах Верховного Суду закріплює наступну правову позицію: листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини» - не є належно врученими.

Таким чином відповідач, надавши до свого відзиву копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (ф.119) та довідки (ф.20) із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» не довів факт невручення оскаржуваних постанов, як це передбачено ст. 279-5 КУпАП, а лише зазначив по причини повернення відправнику (відповідачу) оскаржуваних постанов, тим самим підтвердив обставини на які посилається позивач, в обґрунтуванні своїх позивних вимог. Зі свого боку, ОСОБА_2 наголошує, що жодної інформації про необхідність забрати у відділенні АТ «Укрпошта» рекомендованих листів з оскаржуваними постановами не отримувала, що свідчить не про неналежне відношення до поштової кореспонденції позивача, як це зазначає у відзиві відповідач, а про неналежне виконання покладених на АТ «Укрпошта» обов`язків щодо повідомлення адресата про надіслані на його адресу листи.

03.10.2023 року на адресу суду надійшли заперечення від представника Державної служби України з безпеки на транспорті Гончарової Л.В., з яких вона зазначила, що листи з постановами про притягнення до адміністративної відповідальності були повернуті за закінченням строку зберігання, що свідчить про неналежне відношення позивача до поштової кореспонденції за адресою, внесеною до офіційних державних реєстрів.

18.10.2023 року від представника позивача Корольова Д.О. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він вказує, що у порядку виконання ВП №7296351 від 11.08.2023 року з ОСОБА_2 було стягнуто подвійну суму штрафу за оскаржуваною постановою серії АА 00009002 від 01.06.2023 року у розмірі 34 000 грн., що підтверджується відповіддю начальника відділу Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУ МЮ (м. Одеса) Бурим В., тому за таких обставин вважає за можливе уточнити позовні вимоги, а саме: скасувати постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі від 17.04.2023 року та 01.06.2023 року в частині стягнення подвійних розмірів штрафів, закриття справ в цій частині, стягнення безпідставно утриманих коштів у сумі 25 500 грн. (8 500 грн. + 17 000 грн.)

У судовому засіданні 20.10.2023 року представник відповідача Гончарова Л.В. отримала копію уточненої позовної заяви, ознайомилася з нею і зазначила, що їй не має необхідності надавати додатковий час для написання відзиву на уточнену позивну заяву і відповідно відкладати судове засідання з цих причин.

У подальшому, представник позивач ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги, викладені в уточненій позовній заяві та просив суд їх задовольнити, посилаючись на факти та обставини, зазначені у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача Гончарова Л.В. просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на позицію Державної служби України з безпеки на транспорті, викладену у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 , вислухавши позиції сторін, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП:

- постановою серії АА 00007349 від 17.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.;

- постановою серії АА 00009002 від 01.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко П.В. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

У резолютивних частинах вказаних постанов зазначено, що згідно із ч.2 ст.308 КУпАП в разі несплати ОСОБА_2 штрафу у строк, установлений ч.2 ст.300-2 КУпАП у порядку примусового виконання зазначених постанов органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17 000 грн. (за постановою серії АА 00007349 від 17.04.2023 року) та 34 000 грн. (за постановою серії АА 00009002 від 01.16.2023 року).

19.04.2023 року постанову серії АА 00007349 від 17.04.2023 року відповідач направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним списком поштових відправлень (ф. 101) та рекомендованим листом № 439 з проставленими поштовими штемпелями.

Водночас, вказаний рекомендований лист повернуто 06.06.2023 року із позначкою «за закінченням терміну зберігання» на довідці про причини повернення (ф.20), тобто не був вручений адресату ОСОБА_2 . Роздруківка руху рекомендованого листа (трекінг відправлень) також свідчить про те, що він позивачу вручений не був, але вказаний лист перебував у поштовому відділенні у період з 22.04.2023 року по 06.06.2023 року.

05.07.2023 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання постанови серії АА 00007349 від 17.04.2023 року та стягнення з ОСОБА_2 суму штрафу у розмір 17 000 грн.

У подальшому, 04.08.2023 року, враховуючи, що ОСОБА_2 зареєстрована у Комунарському районі м. Запоріжжя, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання постанови серії АА 00007349 від 17.04.2023 року та стягнення з ОСОБА_2 суму штрафу у розмір 17 000 грн. (ВП №72496351).

16.08.2023 року державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження по ВП №72496351 з ОСОБА_2 було стягнуто 17 000 грн., тобто подвійну суму штрафу, зазначену у вказаній постанові.

05.06.2023 року постанову серії АА 00009002 від 01.06.2023 року відповідач направив рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним списком поштових відправлень (ф. 101) та рекомендованим листом № 044 з проставленими поштовими штемпелями.

Водночас, вказаний рекомендований лист повернуто 08.07.2023 року із позначкою «за закінченням терміну зберігання» на довідці про причини повернення (ф.20), тобто не був вручений адресату ОСОБА_2 . Роздруківка руху рекомендованих листів (трекінг вручень) також свідчить про те, що він вручений позивачу не був, але вказаний лист перебував у поштовому відділенні у період з 08.06.2023 року по 08.07.2023 року.

26.07.2023 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання постанови серії АА 00009002 від 01.16.2023 року та стягнення з ОСОБА_2 суму штрафу у розмір 34 000 грн. (ВП №72547956)

15.09.2023 року державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження по ВП №72547956 з ОСОБА_2 було стягнуто 34 000 грн., тобто подвійну суму штрафу, зазначену у вказаній постанові.

ОСОБА_2 не заперечує самого факту скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Водночас, позивач не згодна із рішенням Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з неї подвійної суми штрафу, а саме 8500 грн. та 17 000 грн., тому і звернулася з відповідною заявою до суду.

Оскільки постанови по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 отримала лише 24.08.2023 року, а звернулася вона до суду 30.08.2023 року, то встановлений ч.2 ст.286 КАС України десятиденний строк для звернення до суду із позовною заявою нею не порушено.

Відповідно до вимог ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.3 ст. 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Частинами 4,5,6,7 статті 279-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Отже, у розумінні вимог статті 279-5 КУпАП:

- днем отримання позивачем постанови серії АА 00007349 від 17.04.2023 року вважається 06.06.2023 року, тобто день коли відправлення № 439 повернуто відправнику, що одночасно засвідчує факт набрання законної сили такої постанови, враховуючи вимоги ч.3 ст.291 КУпАП;

- днем отримання позивачем постанови серії АА 00009002 від 01.06.2023 року вважається 08.07.2023 року, тобто день коли відправлення № 044 повернуто відправнику, що одночасно засвідчує факт набрання законної сили такої постанови, враховуючи вимоги ч.3 ст.291 КУпАП.

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті встановлено статтею 300-2 КУпАП, відповідно до якої у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу встановлено ст. 307 КУпАП, відповідно до ч. 1 якої штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стаття 308 КУпАП регулює примусове виконання постанови про стягнення штрафу, відповідно до якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Аналіз вказаних приписів КУпАП вказує на те, закон встановлює десятиденний строк з дня набрання постановою про накладення штрафу законної сили для сплати штрафу, вказаний строк зупиняється у разі її оскарження - до розгляду скарги. При цьому, штраф має бути сплачений не пізніш як через десять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, при цьому у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Враховуючи, що постанова серії АА 00007349 від 17.04.2023 року набрала законної сили 06.06.2023 року, з урахуванням вимог ст. ст. 300-2, 307 КУпАП, десятиденний строк сплати штрафу з дня набрання постановою законної сили сплинув 16.06.2023 року. Разом з тим, доказів сплати суми штрафу у розмірі 8 500 грн. або доказів звернення зі скаргою до уповноваженого органу на постанову у вказаний строк позивач не надала.

З урахуванням зазначеного, після 16.06.2023 у Державної служби України з безпеки на транспорті виник обов`язок, встановлений ст. 308 КУпАП, надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби для стягнення подвійного розміру штрафу у розмірі 17 000 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що Державна служба України з безпеки на транспорті із заявою про примусове виконання вказаної постанови звернулась 05.07.2023 року, тобто зі спливом більш ніж 10 днів та протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили, отже із дотриманням вимог статті 300-2 КУпАП.

Враховуючи, що постанова серії АА 00009002 від 01.06.2023 року набрала законної сили 08.07.2023 року, з урахуванням вимог ст. ст. 300-2, 307 КУпАП десятиденний строк сплати штрафу з дня набрання постановою законної сили сплинув 18.07.2023 року. Разом з тим, доказів сплати суми штрафу у розмірі 17 000 грн. або доказів звернення зі скаргою до уповноваженого органу на постанову у вказаний строк позивач не надала.

З урахуванням зазначеного, після 18.07.2023 року у Державної служби України з безпеки на транспорті виник обов`язок, встановлений ст. 308 КУпАП, надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби для стягнення подвійного розміру штрафу у розмірі 34 000 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що Державна служба України з безпеки на транспорті із заявою про примусове виконання вказаної постанови звернулась 26.07.2023 року, тобто зі спливом більш ніж 10 днів та протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили, отже із дотриманням вимог статті 300-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, відтак підстави для їх скасування та закриття провадження відсутні, навіть у частині стягнення подвійної суми штрафу.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Суд вважає помилковим посилання представника позивача на правові позиції Верховного Суду, так як усі зазначені ОСОБА_3 судові рішення (676/752/17, 761/27802/19, 752/11896/17-ц, 461/10610/13-ц, 520/7712/16-ц, 619/2314/13, 361/3865/19, 906/142/18) стосувалися інших правовідносин, а саме: вручення судових повісток, повідомлення про розгляд справи та отримання сторонами процесу ухвал суду.

Водночас, суд звертає увагу, що законодавцем визначений особливий порядок розгляду постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, який, на думку суду, був дотриманий відповідачем.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 20, 77, 78, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, ст. ст. 132-1, 279-5, 300-2, 307, 308 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд.5, ) про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі від 17.04.2023 року та 01.06.2023 року в частині стягнення подвійного розміру штрафу, закриття справ в цій частині, стягнення безпідставно утриманих коштів і судових витрат залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Повний текст рішення складено 16.01.2024 року.

Суддя Комунарського районногосуду

м. Запоріжжя Р.С. Холод