Справа № 487/4472/23
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4472/23
Провадження № 2-а/487/69/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АА № 00008371

В С Т А Н О В И В:

25.07.2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сафронов Юрій Іванович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АА № 00008371, у якому позивач просить поновити строк на звернення до суду із позовною заявою та визнати протиправною і скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00008371 від 11.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу 8500,00 грн і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 03.07.2023 у територіальному підрозділі відповідача позивач дізнався про існування Постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00008371 від 11.05.2023 року. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 як власника транспортного засобу марки MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за те, що він начебто 12.04.2023 року о 12.23 год. за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,65% (2,66 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

З вказаною постановою він не згоден, оскільки порушень п.22.5 ПДР не допускав. Вважає, що працівником Укртрансбезпеки при складанні постанови не вірно визначені вагові, габаритні та інші парламенти транспортного засобу, тобто не визначив якими саме транспортними засобами за типом здійснювалося перевезення вантажу, що призвело до неправильного визначення відповідачем в постанові нормативно-вагових параметрів загальної маси транспортних засобів на рівні 40 тон, адже до транспортних засобів позивача як до трьохвісного автомобілю тягача з трьохвісним напівпричепом контейнеровозом повинні застосуватися нормативно-вагові параметри загальної маси транспортного засобу у 44 тони. Таким чином показники правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі не є доведеними, як зазначено в постанові, а тому, на його думку, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він перевозив вантаж з дозволеною масою для спеціалізованого вантажного сідлового тягача з спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом.

Ухвалою від 31.07.2023 було відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд.

Заперечуючи проти позову представник відповідача Лобанова О. направила до суду відзив, у якому зазначила, що постановою АА № 00008371 від 11.05.2023 було зафіксовано та проведено точне вимірювання транспортного засобу MAN TGX 18.440, д.н.з НОМЕР_1 , яким встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5ПДР України загальної маси транспортного засобу на 6,65% (2,66 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Крім того, цього ж дня, серії АА № 00008371 було зафіксовано, що відповідальною особою було допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України загальної маси транспортного засобу на 6,65% (2,66 тон). Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за період. У даному випадку, перевищення загальної маси транспортного засобу склало 6,65% (2,66 тон). Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП, не підлягає відповідальності особа, якщо перевищення загальної маси не перевищує 5% від максимально дозволеної маси. Таким чином, в момент зважування, загальна маса транспортного засобу перевищувала максимальну допустиму дозволену масу у 40 тон. Зазначила, що твердження позивача, що було ідентифіковано лише транспортний засіб MAN TGX 18.440 д.н.з НОМЕР_1 та не було зафіксовано напівпричіп не відповідають дійсності, оскільки як видно з фотографій та інформаційної картки автоматичного пункту габаритно-вагового контролю транспортний засіб MAN TGX 18.440 д.н.з НОМЕР_1 був зафіксований саме з напівпричепом і при розрахунках враховувалась і його вага. Вказала, що відсутні належні докази перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом та не здійснював перевезення контейнеру, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т, а навантаження на здвоєнні осі не більше 16 тон. З графи «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу напівпричепу спеціалізованого він застосовується для перевезень контейнеру або доопрацьованого кузову власного виготовлення з контейнеру для перевезення насипних вантажів. Враховуючи вищевказані докази було встановлено, що на транспортному засобі, який є напівпричепом спеціалізованим контейнер або змінний кузов не перевозився, натомість на ньому був встановлений кузов із переобладнаного контейнеру в якому можуть перевозитись сипучі вантажі без тари. Постанова, що оскаржуються позивачем, за своїм змістом та формою, повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а посадовими особами позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.132-1 КУпАП. Натомість позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності. Звернула увагу суду, що закріплений та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічні втручання в роботу системи та унеможливлює наявність корупційної складової. З врахуванням наведеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки: MAN TGX 18.440 д.н.з НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач, повна маса - 18000, маса без навантаження 7375.

Згідно даних товарно-транспортної накладної від 12.04.2023, ТОВ «Агростар Лан», через автомобільного перевізника ТОВ «ДЛГ», здійснило перевезення кукурудзи 2022, загальна маса брутто становила 44580 кг, тара 14380 кг, нетто 30200 грн (а.с.28).

11.05.2023 старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. винесла постанову серії АА № 00008371, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі 8500 грн. У постанові зазначено, що 11.05.2023 року о 09.44 год. за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,65% (2,66 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон (а.с.11).

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3,4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху,за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.132-1КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч.2 ст.132-1 КУпАПтягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст.132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм, викладених в ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З пункту 22.5 Правил дорожнього руху вбачається, що забороняється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

Оскаржувана постанова винесена відносно транспортного засобу марки MAN TGX 18.440 д.н.з НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач, повна маса - 18000, маса без навантаження 7375, спеціалізованим напівпричепом марки Schwarzmuller, модель SPA-3Е, д.н.з НОМЕР_3 , тип - напівпричіп спеціалізований Н/ПР контейнеровоз, повна маса 34000, маса без навантаження 4690 (а.с.25).

Тобто, перевезення здійснювалось напівпричепом-контейнеровозом, який є невід`ємною частиною вантажного спеціалізованого сідлового тягача марки MAN TGX 18.440 д.н.з НОМЕР_1 , що не перевищило допустимих нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, у 44 тони.

За таких обставин, посадова особа відповідача при складенні постанови невірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Як встановлено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами настає адміністративна відповідальність у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%.

У той же час, відповідно до Додатка 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 (далі Інструкція №512), встановлено вимоги щодо обов`язкового зазначення марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).

Згідно абзацу 5 пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі Порядок №1174) метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Суд зазначає, що з огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

У межах даної справи, відповідач не заперечує про те, що тип автомобіля позивача є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, а напівпричепи є контейнеровозами.

Водночас, Державна служба України з безпеки на транспорті заперечує проти того, що перевезення здійснювалося за допомогою контейнера або змінного кузова. За таких підстав вважає, що нормативні параметри загальної маси транспортного засобу повинні складати 40 т.

Оцінюючи даний довід, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 16 статті 4 Митного кодексу України контейнер транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що: а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів; б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання; в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший; ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Суд наголошує, що з даних фотофіксації правопорушення вбачається проїзд транспортного засобу з напівпричепом, завантаженим контейнером, а тому доводи відповідача з цього приводу є безпідставними та судом не приймаються.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не допускав перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, з якої наступає адміністративна відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП, оскільки відповідачем не доведено, що позивачем порушені нормативно допустимі параметри ваги.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України,за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно ч.1ст.139 КАС України,при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що, за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору, в розмірі 536,80 грн за дві позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.9,77,121,241-246,286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АА №00008371 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольги Володимирівни від 11.05.2023 серії АА за № 00008371 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, юридична адреса: м.Київ, вул.Антоновича, 51, ,

Повний текст рішення складено 15.01.2024 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко