Справа № 758/9706/22
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/9706/22 Суддя (судді) першої інстанції: Гребенюк В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Грибан І.О.,

Парінова А.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Китаєва І.Ю.,

представника відповідача не з`явився,

третьої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу адвоката Китаєва Ігоря Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Сакун Олександр Анатолійович про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Сакун Олександр Анатолійович , в якому просив суд: скасувати постанову серії ЕАН № 4128440 від 27.04.2021, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3 400 грн та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.10.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу та вказує, що оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.10.2023 слід скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Щодо порушення норм процесуального права, позивач вказує, що в порушення ч. 8 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя першої інстанції не вирішив питання про відкриття провадження в даній адміністративній справі № 758/9706/22 з дня усунення недоліків позовної заяви (сплата судового збору), яке відбулось 15.11.2022 по 18.05.2023.

Також, суд першої інстанції 13.10.2023 отримав відзив на позовну заяву від 12.06.2023 вих. 17802/41/11/3-2023, втім, копія цього відзиву, в порушення ч. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України та доданих до нього документів ні позивачу, ні його адвокату, надіслано не було.

До того ж, не зважаючи на важливість для позивача вирішення цієї справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі викликати свідків тощо, а також положень ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, всупереч ст. 173 Кодексу адміністративного судочинства України, не проведено підготовче судове засідання на якому відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, заслуховується думка сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, чим також позбавлено права позивача звернутись до суду згідно ч. 4 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, у самій позовній заяві представник позивача клопотав у суду першої інстанції про допит свідка водія таксі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 27.04.2021 керував автомобілем «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 , витребування матеріалів адміністративної справи № 758/8192/21 Подільського районного суду міста Києва для вивчення та огляду, але дане клопотання безпідставно проігноровано.

Тобто, Подільським районним судом міста Києва при розгляді даної справи № 758/9706/22 порушено наступні принципи здійснення правосуддя в адміністративних судах: принцип завдання адміністративного судочинства (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України), принцип верховенства права (ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України), рівність учасників процесу (ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України), засади змагальності (ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Також, представник позивача наголошує, що судом першої інстанції порушений строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

А також, Подільський районний суд міста Києва, розглядаючи дану справу, діяв упереджено, відступивши від принципів об`єктивності судового розгляду, чим порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Щодо обставин справи, представник позивача вказує, що автомобіль «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія таксі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рухався по вулиці Данченко в місті Києві. Побачивши проблискові маячки та почувши спеціальний звуковий сигнал, ОСОБА_3 , скерував автомобіль у правий бік та зупинився для переконання напроти будівлі під номером 34 по вулиці Данченко, 27.04.2021, приблизно о 12 годині 15 хвилин. В автомобілі «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 під час зупинки працівниками управління патрульної поліції в м. Київ, в салоні вказаного автомобіля знаходились: на водійському кріслі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на передньому правому пасажирському кріслі - позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується розпискою. 27.04.2021 працівники управління патрульної поліції в м. Київ не повідомили про причини зупинки автомобіля Роггї Ріезіа реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також не проінформували водія автомобіля «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. 27.04.2021 в 12 годин 29 хвилин була розглянута дана адміністративна справа працівником управління патрульної поліції в м. Київ, командиром роти, старшим лейтенантом поліції Сакуном Олександром Анатолійовичем, 2 батальон, 4 рота, незважаючи на відсутність доказів і підстав винуватості ОСОБА_1 , його оспорювання, виніс постанову Серія ЕАН № 4128440 від 27.04.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, при тому не надавши ОСОБА_1 , оглянути докази порушення ним правил дорожнього руху.

Представник позивача наголошує, що у матеріалах справи відсутні фото - та відеоматеріали, на підставі яких була винесена постанова серії ЕАН № 4128440 від 27.04.2021, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час, будь який факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення не був досліджений та встановлений під час розгляду даної справи № 758/9706/22, номер провадження: 2- а/758/272/22, а також під час розгляду адміністративної справи № 758/8192/21 Подільського районного суду міста Києва і під час розгляду адміністративної справи № 758/8193/21 Подільського районного суду міста Києва.

Представник позивача вказує, що аргументи відповідача про строк зберігання відеозаписів (тридцять діб), згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, не позбавляє відповідача від обов`язку відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, особливо тоді, коли адміністративна справа № 758/8193/21 Подільського районного суду міста Києва, на яку посилається відповідач, як беззаперечний доказ, в межах якої взагалі не розглядався факт керування транспортним засобом автомобілем «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 і не встановлювався факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, судова справа № 758/8193/21, не може бути саме тим доказом про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення 27.04.2021 у розумінні ст. ст. 78, 90, 94 Кодексу адміністративного судочинства України. і в силу того, позивач не брав участь у цій справі, а також відсутність належних доказів про те, що саме позивач, а не ОСОБА_3 , керував транспортним засобом автомобілем «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 , яке повинно бути встановлено законним способом у відповідності до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 було відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 20.12.2023.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

В судове засідання, призначене на 20.12.2023 з`явився представник позивача. Представник відповідача та третя особа не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, причини неявки не повідомили, були повідомлені належним чином. Зважаючи на відсутність заперечень з боку представника позивача, колегія суддів постановила розглядати справу за даною явкою. Представник позивача надав пояснення по суті справи та наполягав на задоволенні клопотання про виклик свідка та витребування справи № 758/8193/21.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2023 продовжено строк розгляду справи № 758/9706/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Сакун Олександр Анатолійович про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Клопотання адвоката Китаєва Ігоря Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про витребування доказів у справі № 758/9706/22 задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_1 : належним чином завірену копію апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києві у справі № 758/8193/21; належним чином завірену копію постанови серії ЕАН № 4128440 від 27.04.2021. Зобов`язати ОСОБА_1 надати витребувані докази до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк до 07.01.2024. Витребувано з Подільського районного суду м. Києва матеріали справи № 758/8193/21.

04.01.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали справи № 758/8193/21.

17.01.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла промова у судових дебатах.

В судове засідання, призначене на 17.01.2024 з`явився позивач та представник позивача. Представник відповідача та третя особа не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Зважаючи на відсутність заперечень з боку позивача та представника позивача про розгляд справи без присутності представника відповідача та третьої особи, колегія суддів ухвалила розглядати справу за даної явки. Позивач та представник позивача підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, надали пояснення по суті справи. Також, колегія суддів у присутності позивача та його представника дослідила зміст відеозаписів, які містяться у справі № 758/8193/21, яку було витребувано за клопотанням позивача. Після дослідження вказаних відеозаписів. Колегія суддів розглянула клопотання позивача про виклик свідка у даній справі та постановила відмовити у задоволенні даного клопотання. Позивач та його представник правом подання додаткових пояснень не скористалися, виступили в судових дебатах.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Учасниками справи не заперечується, що 27.04.2021 інспектором роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Сакуном О.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАН № 4128440 від 27.04.2021 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексом України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3 400 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 27.04.2021 працівниками поліції за тих же фактичних обставин також було складено щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07.07.2021 по справі № 758/8193/21 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Зазначена Постанова набрала законної сили 10.09.2021. Враховуючи те, що суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом, суд першої інстанції прийшов до висновку, що є доведеним факт керування позивачем автомобілем «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 27.04.2021 о 12-15 год. по вул. Замковецька, 92 в місті Києві.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що міститься у п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

На виконання пп. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За визначенням, що міститься у ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частина 2 ст. 126 КпАП України встановлює, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Керуючись ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Як вбачається з відеозапису video_2021-06-02_16-56-01, що міститься у матеріалах справи № 758/8193/21, яку ухвалою від 20.12.2023 витребувала колегія суддів у Подільського районного суду м. Києва та який апеляційний суд дослідив в судовому засіданні за участю позивача та його представника, після зупинки автомобілю «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1 працівниками поліції 27.04.2021, позивач вийшов з переднього правого пасажирського сидіння вказаного автомобіля. Отже, колегія суддів вважає, що наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КпАП України відносно позивача не доведено відповідачем у даній справі, що виключає настання відповідальності, передбаченої даною нормою.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, як така, що прийнята: необґрунтовано, не добросовісно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, доводи, зазначені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції, а відтак, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який ним, в даному випадку, не виконано.

Втім, незважаючи на вимоги КпАП України, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на доказування правомірності рішення третьої особи.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Посилання суду першої інстанції на наявність відносно позивача постанови про притягнення до відповідальності за приписами ч. 1 ст. 130 КпАП України, не може бути взято до уваги, оскільки у даній справі суд встановлює обставини щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за приписами ч. 2 ст. 126 КпАП України.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що колегія суддів пришла до висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню, то справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КпАП України відносно ОСОБА_1 слід закрити, на виконання п. 1ч. 1ст. 247 КпАП України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги у знайшли своє підтвердження, а тому таку необхідно задовольнити.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Китаєва Ігоря Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4128440 від 27.04.2021, прийняту поліцейським командиром роти, старшим лейтенантом поліції управління патрульної поліції у м. Києві другого батальйону, четвертої роти Сакуном Олександром Анатолійовичем Управління патрульної поліції у м. Києві.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді І.О. Грибан

А.Б. Парінов