Справа № 420/36801/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Лебедєва Г. В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 (адреса не зазначена),

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна,83, м. Одеса, 65012),

про систематичне утискання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прав на належне пенсійне забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

« 1. Визнати:

- такими, якими мені було надано майнової шкоди, дії ГУПФУ щодо нарахування, але своєчасно не сплачування мені суми коштів у розмірі 6712,45 грн. у період з 20.04.2021р по 09.11.2022р.

- Моральною шкодою:

наведені в позовній заяві пунктами з по-перше до по-одинадцяте системні порушення з боку ГУПФУ моїх прав на належне пенсійне забезпечення, що постійно тримають мене в стані напруги, в наслідок яких, я зазнаю фізичних та душевних страждань.

дії керівництва ГУПФУ щодо покривання порушень та утиску прав на належне пенсійне забезпечення.

2. Зобов`язати ГУПФУ:

- відшкодувати мені зі свого рахунку збитки за не отримані своєчасно кошти за вересень-грудень 2019р. у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції;

- відшкодувати мені зі свого рахунку моральну шкоду у сумі, що дорівнює сумі 114658,91грн.;

- надати Суду звіт про виконання судового рішення по справі.».

Ухвалою суд від 01.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав час для усунення недоліків шляхом надання до суду: уточнену позовну заяву з урахуванням висновків викладених в ухвалі суду, із зазначенням місця проживання чи перебування позивача, з копією позовної заяви для відповідача; копій додатків до позовної заяви для відповідача.

11.01.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду позивача надійшла уточнена позовна заява з додатками для відповідача, в якій позивач просить суд:

« 1. Визнати:

A. Такою, як дискримінація, загальну ситуацію, що свої ми діями створило ГУПФУ і в якій я знаходжуся внаслідок обраної моделі поведінки ГУПФУ по відношенні до мене, наведену в пунктах з по-перше до по-одинадцяте цієї Уточненої Позовної заяви, де через констатацію фактів конкретно доводиться наявність низки протиправних дій ГУПФУ, якими були порушені мої права та свободи на належне пенсійне забезпечення, на своєчасне користування належними мені коштами (в т.ч. через не виконання (припинення виконання) рішення суду, в т.ч. через покривання порушень відповідних посадових осіб, та приховування від сплати належних мені пенсійних коштів).

Б. Протиправними дії ГУПФУ якими було мені відмовлено виконати, з боку ГУПФУ, дії передбачені законодавством у відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ №2262-ХІІ, з врахуванням положень ПКМУ № 704, у відповідності до положень ПКМУ № 45, що порушило моє право на належне пенсійне забезпечення з 29.01.2020р.

B. Моральною шкодою мої втрати немайнового характеру, що полягають:

а) у зазнані глибоких фізичних та душевних страждань:

¦ від того, що я в ситуації з ознаками Дискримінації, а суб`єкт Дискримінації -суб`єкт владних повноважень;

¦ від розуміння свого безсилля в намаганні виправити ситуацію;

¦ від того, що суб`єкт владних повноважень постійно тримає мене в стані психологічного напруження, незручності та розчарування (мені не розуміло чому я, військовий пенсіонер, ветеран Збройних сил України, систематично зазнаю обмеження з боку ГУПФУ у користуванні правами та свободами на належне пенсійне забезпечення та своєчасне користування належними мені коштами).

б) в усвідомленні, що суб`єкт владних повноважень здійснює дискримінаційні дії (морально знущається) наді мною, порушуючи, з позиції сили, мої права та свободи на належне пенсійне забезпечення, на своєчасне користування належними мені коштами (в т.ч. через не виконання (припинення виконання) рішення суду, в т.ч. через покривання порушень відповідних посадових осіб, та приховування від сплати належних мені пенсійних коштів).

2. Зобов`язати ГУПФУ:

A. У відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ №2262-ХП, з врахуванням положень ПКМУ № 704, у відповідності до положень ПКМУ № 45:

- скласти Список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку станом на 29.01.2020р. та далі на 01.01. кожного року та надати до ООТЦКСП.

- здійснити перерахунок та виплату моєї пенсії з 29.01.2020р на підставі довідок про розмір мого грошового забезпечення, що складаються ООТЦКСП на підставі цих наданих списків та здійснити виплату різниці між нарахованим та виплаченим розміром пенсії.

Б. Відшкодувати мені зі свого рахунку моральну шкоду у сумі 114658,91 грн.;

B. Надати Суду звіт про виконання судового рішення по справі.

3. Вирішити окремою Постановою питання про притягнення відповідача до відповідальності, як суб`єкта дискримінації.».

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши даний уточнений позов, суддя вважає, що він не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.4 ч. 5 ст. 160 КАС України зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 5 ч. 5 ст. 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві, зокрема, зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суддя зазначає, що п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України вказує на невичерпний перелік інформації, яка може бути висвітлена в адміністративному позові задля правильного вирішення спору.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі №640/7310/19 зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Суддя констатує, що відсутність конкретних вимог позивача, у прохальній частині, позбавляє суд, за наявності на те підстав, застосувати ефективний спосіб судового захисту.

Суддя зазначає, що адміністративне судочинство здійснюється з метою захисту конкретного порушеного суб`єктивного права, що належить особі, тому зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Крім того, в позовній заяві відсутнє належне нормативно-правове обґрунтування позовних вимог та посилання на правові норми, що можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Позивачем не наведено жодної норми законодавства, опираючись на яку позивач вбачає наявність підстав для визнання дій чи бездіяльності відповідача протиправними та зобов`язання його вчинити певні дії, на які посилається як на підставу своїх вимог.

Також, суддя зазначає, що вимога «Визнати моральною шкодою мої втрати немайнового характеру, що полягають:

а) у зазнані глибоких фізичних та душевних страждань:

¦ від того, що я в ситуації з ознаками Дискримінації, а суб`єкт Дискримінації -суб`єкт владних повноважень;

¦ від розуміння свого безсилля в намаганні виправити ситуацію;

¦ від того, що суб`єкт владних повноважень постійно тримає мене в стані психологічного напруження, незручності та розчарування (мені не розуміло чому я, військовий пенсіонер, ветеран Збройних сил України, систематично зазнаю обмеження з боку ГУПФУ у користуванні правами та свободами на належне пенсійне забезпечення та своєчасне користування належними мені коштами).

б) в усвідомленні, що суб`єкт владних повноважень здійснює дискримінаційні дії (морально знущається) наді мною, порушуючи, з позиції сили, мої права та свободи на належне пенсійне забезпечення, на своєчасне користування належними мені коштами (в т.ч. через не виконання (припинення виконання) рішення суду, в т.ч. через покривання порушень відповідних посадових осіб, та приховування від сплати належних мені пенсійних коштів).», не відповідає вимогам ст.5 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Таким чином, питання про стягнення моральної шкоди в адміністративній справі не може бути самостійною (окремою) позовною вимогою, якщо вона не пов`язана і не заявлена одночасно з вимогами про визнання дій/бездіяльності протиправними.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода - втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди належать: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він виходить, а також врахувати інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, суддя зазначає, що позовна вимога «Зобов`язати ГУПФУ:

A. У відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ №2262-ХП, з врахуванням положень ПКМУ № 704, у відповідності до положень ПКМУ № 45:

- скласти Список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку станом на 29.01.2020р. та далі на 01.01. кожного року та надати до ООТЦКСП.», стосується не визначеного кола осіб та позивач жодним чином не обґрунтовує, що його надано право на звернення до суду в інтересах інших осіб.

Таким чином, для усунення зазначених недоліків позивачу необхідно подати до суду належним чином оформлену позовну заяву відповідно до вимог ст. 160 КАС України із чітким та нормативно обґрунтованим викладенням змісту позовних вимог, із викладенням прохальної частини у відповідності до законодавства, із зазначенням порушених прав та конкретизованим, ефективним способом відновлення порушених прав, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Позивачем не зазначено ціну позову та обгрунтований розрахунок суми шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Водночас, під обґрунтованим розрахунком суми, що стягується, слід розуміти визначення грошового еквіваленту факту заподіяння моральної шкоди залежно від характеру і обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних і т.д.), які зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення і т.д.) і з урахуванням інших обставин.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 по справі № 9901/313/20.

Втім, позивач, заявляючи вимоги про стягнення моральної шкоди, не зазначає обґрунтувань щодо співрозмірності заявленої суми компенсації заподіяній моральній шкоді.

Таким чином, позивачу необхідно здійснити обгрунтування позовних вимог в даній частині.

Згідно із частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України» на 2023 рік з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 гривні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підтвердження сплати судового збору позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду оригінали платіжного документу про сплату судового збору у розмірі відповідно до кількості заявлених позовних вимог, з урахуванням уточнень.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, застосовуючи аналогію закону згідно ст.7 КАС України суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду:

- уточнену позовну заяву з урахуванням висновків викладених в ухвалі суду, з копією позовної заяви для відповідача;

- доказів сплати судового збору у розмірі відповідно до кількості заявлених позовних вимог, з урахуванням уточнень.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя робить висновок про продовження позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Суд вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

У відповідності до приписів статті 169 КАС України у разі не усунення вищевказаного недоліку позовна заява буде повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Лебедєва