Справа № 120/15795/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 січня 2024 р. Справа № 120/15795/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неповідомлення про наслідки, які полягають у зменшенні розміру пенсії за наслідком подання заяви про призначення пенсії у 2021 році та не застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки; зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки з дня звернення за перерахунком, а саме з 21.08.2023 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 21.12.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за призначенням йому пенсії за віком. За принципом екстериторіальності розгляд заяви і прийняття рішення про призначення пенсії здійснював відповідач. Так, позивач зауважує, що з розпорядження про призначення пенсії, яке прийняте відповідачем, вбачається, що для обчислення пенсії позивача застосовано показник середньої заробітної плати за 2018, 2019, 2020 роки в розмірі 9118,81 грн., однак, на переконання позивача, він мав право на застосування при обчисленні його пенсії показника середньої заробітної плати за 2019, 2020, 2021 роки адже пенсія йому призначена з 08.01.2022 року. Наведене зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

23.10.2023 року за вх. №63669/23 позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.11.2023 року за вх.№71908/23 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву,в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначає, що позивач реалізував своє право на звернення за призначенням пенсії за місяць до досягнення пенсійного віку - 21.12.2021 року. З огляду на наведене, пенсія позивачеві призначена 08.01.2022 року - з наступного дня після досягнення ним пенсійного віку, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням, тобто за 2018-2020 роки. Відтак, як наголошує відповідач, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника заробітної плати за 2019-2021 року відсутні.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

21.12.2021 року позивач за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

На момент звернення із вказаною заявою вік позивача становив 59 років.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснював відповідач.

Так, з результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідачем прийнято рішення про призначення позивачеві пенсії за віком з 08.01.2022 року - з наступного дня після досягнення ним пенсійного віку.

Розмір пенсії обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки в розмірі 9 118, 81 грн.

Водночас позивач вказує, що має право на обчислення розміру пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за 2019, 2020, 2021 роки та зазначає, що відповідачем не було роз`яснено йому, що у випадку звернення із заявою про призначення пенсії в 2021 році застосовуватиметься показник середньої заробітної плати саме за 2018-2020 роки.

Наведене зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Ч. 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Приписами ст. 27 Закону №1058-ІV встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відтак положеннями вказаної статті імперативно визначено, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії, обраховується за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Так, Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).

П. 1.1 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про призначення, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно п. 1.7 та 1.8 розділу І Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно ч. 1 ст. 45 №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 21.12.2021 року позивач за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

На момент звернення із вказаною заявою вік позивача становив 59 років.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснював відповідач.

Так, з результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідачем прийнято рішення про призначення позивачеві пенсії за віком з 08.01.2022 року - з наступного дня після досягнення ним пенсійного віку.

Розмір пенсії обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки (три роки, що передують року звернення із заявою) в розмірі 9 118, 81 грн.

В той же час позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю в нього компетенції в галузі пенсійного права, а також відсутністю будь-яких роз`яснень з боку відповідача щодо наслідків звернення із заявою про призначення пенсії в 2021 році (стосовно обрахунку розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки), він звернувся із відповідною заявою саме 21.12.2021 року.

Таке звернення в підсумку зумовило зменшення розміру призначеної пенсії.

На переконання позивача, відповідач був зобов`язаний попередити його про те, що звернення із заявою про призначення пенсії у 2021 році, а не в 2022 році, призведе до зменшення розміру пенсійної виплати. Водночас такий обов`язок відповідачем не виконано.

В контексті наведеного суд зазначає наступне.

Особа самостійно розпоряджається наданими їй правами, в тому числі і правом на призначення пенсії.

Подання позивачем 21.12.2021 року заяви про призначення пенсії є вираженням вищевказаного.

П. 3.3 розділу ІІІ Порядку №22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, надає роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій.

Водночас суд вказує, що процитована норма не визначає надання роз`яснень як безумовний обов`язок органу, що призначає пенсію.

Враховуючи п. 1.1 розділу І Порядку №22-1, органом, що призначає пенсію, в даному випадку є територіальний органу Пенсійного фонду України, до якого позивач звертався із заявою, тобто Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Таким чином саме вказаний пенсійний орган, а не відповідач, надає роз`яснення з питань призначення та виплати пенсій.

Також, суд звертає увагу на презумпцію знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat - незнання закону не вибачається), згідно якої кожен вважається таким, що знає закони.

Правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в ч. 1 ст. 68 Конституції України.

Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в ч. 2 ст. 68 Конституції України.

Таким чином, розглядаючи заяву позивача від 21.12.2023 року відповідач презюмував обізнаність позивача про наслідки такого звернення, адже оформивши та підписавши вказану заяву позивач добровільно надав згоду на настання наслідків її подання.

В даному випадку позивач фактично перекладає на відповідача відповідальність за власну юридичну необізнаність і невірне трактування норм права, що, в свою чергу, є неприпустимим.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але й вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

До таких висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 22.08.2019 року у справі № 288/1557/16-а.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідачем не допущено порушення прав позивача. Відтак позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неповідомлення про наслідки, які полягають у зменшенні розміру пенсії за наслідком подання заяви про призначення пенсії у 2021 році та не застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то суду повторно вказує, що ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV імперативно визначено, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії, обраховується за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Оскільки звернення за призначенням пенсії відбулось 21.12.2021 року, то показник середньої заробітної плати за 2018-2020 роки застосовано правомірно, а підстави для перерахунку пенсії із застосуванням вказаного показника за 2019-2021 роки відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, де й отримує призначену з 08.01.2022 року пенсію за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області було уповноважене лише на розгляд заяви позивача від 21.12.2021 року та прийняття відповідного рішення згідно п. 4.2. Порядку № 22-1.

Таким чином, у відповідності до чинного законодавства, визначений позивачем відповідач не має повноважень на вчинення будь-яких інших дій з приводу його пенсійного забезпечення, оскільки позивач проживає на території, що обслуговується іншим пенсійним органом та на обліку в якому він і перебуває.

Отже, у відповідача відсутні будь-які повноваження на проведення перерахунку пенсії позивача.

За наведених обставин позовна вимога про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки з дня звернення за перерахунком, а саме з 21.08.2023 року, також не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 139, 242, 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.01.2024 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна