Справа № 729/1965/23
Суддя: Демченко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 729/1965/23
2-а/729/1/24 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки Ященко Л.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністратиивного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністратиивного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.08.2023 вночі він їхав за кермом автомобіля «Skoda Roomster», н.з. НОМЕР_1 з м.Бобровиця Чернігівської області до Закарпатської області разом із дружиною та дітьми. Перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення, у тому числі заднього номерного знаку, який освітлювався. Близько 03 години на автодорозі М-06 Дубенського району Рівненської області його транспортний засіб було зупинено працівниками поліції, які повідомили, що задній номерний знак автомобіля, яким він керував не освітлюється. Вийшовши з автомобіля, він побачив, що одна з двох ламп підсвітки номерного знаку не працювала. При цьому, права лампа працювала та достатньо освітлювала номерний знак. Поліцейські не реагували на надані пояснення про те, що виїжджаючи в дорогу разом з родиною він перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку. Також прохав працівників поліції повідомити де поруч знаходиться СТО щоб він міг усунути негайно вказаний «недолік». Працівники поліції не надали для ознайомлення доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, вели себе зухвало, у зв`язку з чим про вказані факти він повідомив на службу «102». В подальшому він тривалий час чекав на початок розгляду справи, який з невідомих йому причин затягувався. Близько 03 год. 30 хв. 04 год. 30 хв. до нього підійшли працівники поліції та запитали чи він буде чекати на складання постанови. Враховуючи втому, нічний час, перебування в автомобілі неповнолітніх дітей, він повідомив, що стомився чекати та попрохав надіслати постанову за місцем його проживання, від отримання копії постанови він не відмовлявся. Пізніше йому стало відомо, що відносно нього було складено постанову про притягнення до адмінвідповідальності за ст. 125 КУпАП. Однак, копію постанови він отримав лише після надіслання офіційного запиту до управління патрульної поліції в Рівненській області 06.10.2023. Він повністю заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність доказів на підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху. Враховуючи викладене, просить визнати протиправними дії працівника поліції взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП поліцейського Шевчука В. Ю. по оформленню постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; визнати незаконною та скасувати вказану постанову про накладення адміністративного стягнення.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що 23.08.2023 о 03 год. 45 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, 396 км., керував автомобілем «Skoda Roomster», н.з. НОМЕР_1 з недостатньо освітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 30.2 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП. Порушення ПДР було зареєстроване на портативний відеореєстратор поліцейського 469350, на підтвердження вчинення порушення до відзиву приєднано фотографію, на якій зафіксовано, що одна із ламп освітлення заднього номерного знаку не освітлює передню частину номерного знаку СВ19. Під час складення постанови про адміністративне правопорушення поліцейський керувався відповідними нормами законодавства та в межах своїх повноважень. Враховуючи викладене, зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у відповідності до норм чинного законодавства та в межах компетенції поліцейського патрульної поліції, тому, з урахуванням ненадання позивачем доказів на підтвердження своїх вимог, у задоволенні позовної заяви просить відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до такого висновку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Доведення вчинення особою адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами законодавством покладено на суб`єкта владних повноважень, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 08.07.2020 у справі №177/525/17.

Судом встановлено, що постановою серії БАД №446915 від 23 серпня 2023 року, складеною поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Шевчука В. Ю., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження за те, що він 23 серпня 2023 року о 03 год. 45 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп в темну пору доби керував транспортним засобом «Skoda Roomster», н.з. НОМЕР_1 з недостатньо освітленим заднім державним номерним знаком, а саме: «не горіла права лампочка», чим порушив п. 30.2 ПДР (а.с. 18).

Статтею 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Згідно положень п. 30.2 ПДР, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

З приєднаної до позовної заяви фотографії, зробленої з відстані 20 метрів, а також з фотографії, приєднаної до відзиву на позовну заяву видно, що номерний знак автомобіля під керуванням позивача чистий та освітлюється, а наявність незначного дефекту освітлення не перешкоджає і не ускладнює його ідентифікацію, дозволяє чітко визначити символи номерного знаку.

Отже, позивач, керував автомобілем із номерними знаками, які відповідають вимогам ДСТУ, всі символи яких були чітко читабельними, а наданий відповідачем знімок не містить жодних спростувань, зокрема недостатню освітленість номерного знаку.

Інших доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР відповідачем не надано, а тому судом не встановлено порушення ОСОБА_1 зазначеного у постанові пункту 30.2 ПДР України.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність прийняття оскаржуваної постанови та порушення позивачем п.п. 30.2 ПДР.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати таке рішення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

А тому суд приходить до висновку, що оспорювана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складена без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасуваннята закриття провадження в справі, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задовленню.

Позивач, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом в якості співвідповідача не зазначав та не залучав працівника поліції ОСОБА_2 , дії якого просив визнати незаконними.

Суд погоджується, що позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом в якості відповідача зазначив орган, а не посадову особу.

Зазначене узгоджується з правовою позиціює, якуа викладена у постанові ВС/КАС у справі № 742/2298/17 від 17.09.2020 р.

В зазначеній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адмінстягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Оскільки позивач звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції, вимога про визнання неправомірними дій поліцейського Шевчука В. Ю. задоволенню не підлягає.

Саме скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідалоьності як рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, дозволить ефективно захистити та відновити права особи, яка притягується до відповідальності, що відповідає завданням адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, та задоволення позову, зурахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код юридичної особи 40108646) судовий збір на користь держави

Керуючись ст.ст.3, 5, 8, 9, 10, 19, 20, 22, 271, 286, 293 КАС України, ст.ст. 125, 247, 251, 268, 283-284 КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАД №446915 від 23.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Найменування сторін: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ); відповідач - управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (33000, вул. С.Бадери, 14-а, м.Рівне, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Демченко