Справа № 300/4415/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/4415/22 пров. № А/857/15904/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року (головуючий суддя: Біньковська М.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій, -

встановив:

ОСОБА_1 , 01.11.2022 звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу та заробітної плати періоду роботи в ТОВ «Содружність-Радужний-2» з жовтня 2006 по грудень 2008 роки відповідно до довідки з архівної справи від 17.09.2021 № 433-К/03 та заробітної плати з серпня 1985 по липень 1990 роки в «Поронайському автотранспортному підприємстві» відповідно до довідки з архівної справи від 24.09.2021 № 933;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 08.08.2022 (з моменту призначення пенсії) здійснити перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового стажу період роботи та заробітної плати в ТОВ «Содружність-Радужний- 2» з жовтня 2006 по грудень 2008 роки відповідно до довідок виданими адміністрацією м. Радужний, архівним відділом від 17.09.2021 № 433-К/03 та заробітну плату за період роботи з серпня 1985 по липень 1990 роки в «Поронайському автотранспортному підприємстві» відповідно до довідки з архівної справи від 24.09.2021 № 933, і виплатити недоотриману суму пенсії.

Обґрунтовує позов тим, що він отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зауважує, що відповідачем при призначенні пенсії протиправно не зараховано до його страхового стажу період роботи в ТОВ «Содружність-Радужний-2» з жовтня 2006 року по грудень 2008 року, а також за вказаний період роботи та період роботи з серпня 1985 по липень 1990 роки в «Поронайському автотранспортному підприємстві» та не враховано заробітну плату. Вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області неправомірними, оскільки його трудовий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, а також додатково засвідчується довідками про стаж та заробітну плату (довідки від 17.09.2021 № 433-К/05-03, від 24.09.2021 № 932, № 933.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні:

до загального страхового стажу періоду роботи з 16.10.2006 по 31.12.2008 у ТОВ «Співдружність-Радужний-2» та заробітної плати, отриманої за час роботи на цьому товаристві на підставі відомостей архівної довідки про підтвердження заробітної плати від 17.09.2021 № 433-К/03;

заробітної плати, отриманої за період роботи з 20.08.1985 по 20.07.1990 в Поронайському автотранспортному підприємстві «Сахалінавтотранс» на підставі відомостей архівної довідки від 24.09.2021 № 933.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 08.08.2022 перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії за віком, зарахувавши до його загального страхового стажу період роботи з 16.10.2006 по 31.12.2008 у ТОВ «Співдружність-Радужний-2», з урахуванням заробітної плати, отриманої за час роботи в «Співдружність-Радужний-2» на підставі відомостей архівної довідки про підтвердження заробітної плати від 17.09.2021 № 433-К/03, виданої архівним відділом Адміністрації міста Радужний та заробітної плати, отриманої за період роботи в Поронайському автотранспортному підприємстві «Сахалінавтотранс» на підставі відомостей архівної довідки від 24.09.2021 №933, виданої архівним відділом Адміністрації Поронайського міського округу.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що у відповідача відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу за період роботи та заробітної плати в ТОВ «Содружність-Радужний 2» з жовтня 2006 по грудень 2008 відповідно до довідки від 17.09.2021 № 433-К/03, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, та заробітної плати з серпня 1985 року по липень 1990 року в «Поронайському» автотранспортному підприємстві» відповідно до довідки від 24.09.2021 № 933, оскільки довідка не підтверджена первинними документами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з 08.08.2022 йому призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач, 26.09.2022 звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідок № 933 від 24.09.2021 та № 433-К/03 від 17.09.2021.

Відповідач за результатами розгляду звернення позивача щодо врахування довідок про заробітну плату листом від 07.10.2022 повідомив його про те, що з 08.08.2022 призначена пенсія за віком, з урахуванням страхового стажу 31 рік 9 місяців 3 дні та заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.06.2022 (згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу, коефіцієнт заробітної плати - 0.46300). Зазначено, що до розрахунку заробітної плати не зараховані дані за період з серпня 1985 року по липень 1990 року, вказані в архівній довідці про заробітну плату від 24.09.2021 № 933, виданій Адміністрацією Поронайського міського округу, оскільки дані не підтверджені первинними документами. До розрахунку стажу і заробітної плати не зарахований період з жовтня 2006 року по грудень 2008 року згідно з даними архівної довідки про заробітну плату від 17.09.2021 № 433-К/03, виданої Адміністрацією міста Радужне, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у зарахуванні позивачу до загального страхового стажу періоду роботи з 16.10.2006 по 31.12.2008 у ТОВ «Співдружність-Радужний-2» та заробітної плати, отриманої на цьому підприємстві за відомостями архівної довідки про підтвердження заробітної плати від 17.09.2021 № 433-К/03, а також заробітної плати отриманої в Поронайському автотранспортному підприємстві «Сахалінавтотранс» за відомостями архівної довідки від 24.09.2021 № 933, є протиправною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Стаття 1 Закону № 1058-ІV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 24 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відмовляючи у прерахунку пенсії позивача, відповідач покликався на те, що відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії, оскільки вказані в архівній довідці від 24.09.2021 № 933, виданій Адміністрацією Поронайського міського округу, дані про заробітну плату з серпня 1985 року по липень 1990 року, не підтверджені первинними документами.

Крім цього, до розрахунку стажу і заробітної плати не зарахований період з жовтня 2006 року по грудень 2008 року згідно з даними архівної довідки про заробітну плату від 17.09.2021 № 433-К/03, виданої Адміністрацією міста Радужне, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Тобто, спірними у цій справі є зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача на території російської федерації з серпня 1985 року по липень 1990 року та з жовтня 2006 року по грудень 2008 року.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно з статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасників Угоди та членів їх сімей здійснюються відповідно до законодавства держави, на території якого вони проживають.

Всі видатки, пов`язані з здійсненням пенсійного забезпечення за вказаною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми договорами (стаття 3 вказаної Угоди).

Згідно з статтею 6 зазначеної Угоди призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якого з держав-учасниць, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Нарахування пенсій відбувається з заробітку (доходу) за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Таким чином, Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Відповідно до статті 11 вказаної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Основні напрями співробітництва Сторін у галузі трудової діяльності та соціального захисту осіб (далі працівники) і членів їхніх сімей, які постійно проживають на території однієї з держав Сторін і провадять свою трудову діяльність на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності (далі роботодавці або наймачі) на території іншої держави Сторін відповідно до законодавства Сторони працевлаштування врегульовано Угодою про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994.

Відповідно до статті 9 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами.

Згідно з положеннями статті 4 зазначеної Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

У разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Відповідно до статті 7 зазначеної Угоди оподаткування трудових доходів працівників Сторони працевлаштування здійснюється в порядку та розмірах, встановлених законодавством Сторони працевлаштування. Сторони не допускають подвійного оподаткування зароблених працівниками коштів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з 01.01.2023 Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що припинення участі в цій Угоді, не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, так як такий стаж набутий до ухвалення такого рішення. При цьому, частина 2 статті 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Відповідно до абзацу 11 підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 22-1) особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

У спірний період роботи позивача діяли норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), у відповідній редакції, відповідно до положень статті 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У пункті 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а. с. 11-13), позивач:

з 20.08.1985 прийнятий на роботу водієм другого класу на автобус до Поронайського автотранспортного підприємства «Сахалінавтотранс» на підставі наказу № 108к від 20.08.1985;

з 20.07.1990 звільнений за власним бажанням, згідно наказу № 108/к від 22.08.1990

Згідно архівної довідки Адміністрації Поронайського міського округу від 24.09.2021 № 933 слідує, що позивач працював у Поронайському автотранспортному підприємстві та одержував заробітну плату з серпня 1985 року по липень 1990 року, обчислену в російських рублях. Наведені суми заробітку (а. с. 29). Вказана довідка видана на підставі: фонд № 189, оп. № 2, ед.хр.258, 267, 270, 271, 272, 276.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції вказана довідка містить посилання на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому покликання відповідача, що довідка від 24.09.2021 № 933, не підтверджені первинними документами, є безпідставним.

Щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу та заробітної плати періоду роботи в ТОВ «Содружність-Радужний-2» з жовтня 2006 по грудень 2008 роки, відповідно до довідки з архівної справи від 17.09.2021 № 433-К/03, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а. с. 11-13), позивач:

- 16.10.2006 прийнятий в транспортний цех машиністом підйомника вахтово-експедиційним методом роботи у ТОВ «Співдружність-Радужний-2» на підставі наказу № 579-к від 16.10.2006;

- 01.01.2008 присвоєно шостий розряд машиніста-підйомника, згідно наказу №802-к від 29.12.2007;

- 31.12.2008 звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну дії трудового договору, на підставі наказу № 837-к від 30.12.2008.

Підставою для відмови відповідачем позивачу в перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період роботи з 16.10.2006 по 31.12.2008 в ТОВ «Співдружність - Радужний-2» було те, що за даними архівної довідки про заробітну плату від 17.09.2021 № 433-К/03, виданої Адміністрацією міста Радужне, відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 1 січня 2004 року.

Аналогічні за змістом вимоги для зарахування періодів трудової діяльності до стажу роботи для призначення пенсії є у законодавстві російської федерації, зокрема, Закону російської федерації від 17 грудня 2001 року № 173-ФЗ «Про трудові пенсії в російській федерації», який застосовувався до 01 січня 2015 року.

Отже, як законодавством України, так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Аналогічні висновки у подібниї сспірних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, від 11 жовтня 2023 року у справі № 340/1454/21.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зі змісту архівної довідки про підтвердження розміру заробітної плати архівного відділу Адміністрації міста Радужний від 17.09.2021 № 433-К/03 вбачається, що позивач працював у ТОВ «Співдружність-Радужний-2» міста Радужний Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області та йому нараховувалася заробітна плата в рублях у період з жовтня 2006 року по вересень 2008 року, та з листопада 2008 року по грудень 2008 року, у графі про суми заробітної плати за лютий 2007 року та за жовтень 2008 року наявний прочерк «-». Зазначено, що вказані загальні суми нарахованої заробітної плати. За лютий 2007 року та жовтень 2008 року нарахування відсутні (а. с. 23).

Проаналізувавши зміст цієї довідки, суд апеляційної інстанції вважає, що така довідка видана на підставі первинних документів.

Крім цього, у супровідному листі від 17.09.2021 № 433-К/05-03 до цієї довідки зазначено, що відомості про заробітну плату включаються до довідки так як вони зазначені у архівних документах. Дані наведені роздільно за кожен рік, без сумування в межах року, розрахунок середньомісячного і середньорічного заробітку архівом не здійснюється, архів не має права здійснювати жодних підрахунків та вирахувань. Вказано, що надіслати завірені архівні копії особових рахунків не є можливим з підстав незадовільного фізичного стану документів по заробітній платі вказаного підприємства, що не дозволяє підготувати якісні копії (а. с. 63 зворот).

Також, у матеріалах справи наявна довідка архівного відділу Адміністрації міста Радужний від 17.09.2021 № 433-К/01 про підтвердження трудового стажу, в якій зазначено, що позивач 16.10.2006 прийнятий на роботу в транспортний цех машиністом підйомника вахтово-експедиційним методом роботи, 01.01.2008 переведений машиністом підйомника АПРС 6 розряду, 31.12.2008 звільнений у зв`язку із закінченням строку трудового договору. Зазначено, що документи про проведення атестації робочих місць і норм робочого часу до архіву не надходили. За вказаний період роботи даних про вимушені простої підприємства, надання навчальних відпусток та про сумісництво не знайдено (а. с. 63).

Крім цього, згідно особистої картки працівника слідує, що позивач працював з 16.10.2006 по 31.12.2008 у ТОВ «Співдружність-Радужний-2» (а. с. 65).

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що період роботи позивача з 16.10.2006 по 31.12.2008 у ТОВ «Співдружність-Радужний-2» підлягає зарахуванню до його загального страхового стажу.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у зарахуванні позивачу до загального страхового стажу періоду роботи з 16.10.2006 по 31.12.2008 у ТОВ «Співдружність-Радужний-2» та заробітної плати, отриманої на цьому підприємстві за відомостями архівної довідки про підтвердження заробітної плати від 17.09.2021 № 433-К/03, а також заробітної плати отриманої в Поронайському автотранспортному підприємстві «Сахалінавтотранс» за відомостями архівної довідки від 24.09.2021 №933, є протиправною, що свідчить про підставність вимог ОСОБА_1 про зобов`язання здійснити з 08.08.2022 перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 300/4415/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний