Справа № 520/16191/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 р. Справа № 520/16191/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі №520/16191/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за періоди із 26.12.2022 по 01.01.2023, із 12.01.2023 по 04.02.2023, із 06.03.2023 по 06.04.2023, із 05.05.2023 по 05.06.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медично1) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 (код ЄПРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди із 26.12.2022 по 01.01.2023, із 12.01.2023 по 04.02.2023, із 06.03.2023 по 06.04.2023, із 05.05.2023 по 05.06.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 26.12.2022 по 27.12.2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 26.12.2022 по 27.12.2022, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 28.12.2022 по 01.01.2023, з 12.01.2023 по 04.02.2023, з 06.03.2023 по 06.04.2023, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медично1) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 (код ЄПРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 28.12.2022 по 01.01.2023, з 12.01.2023 по 04.02.2023, з 06.03.2023 по 06.04.2023 року, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 в частині відмовлених позовних вимог та прийняти постанову, якою задовольнити позов у цій частині.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом неправомірно відмовлено у задоволенні позову за період із 05.05.2023 по 05.06.2023 у зв`язку із закінченням 28.04.2023 строку перебування у розпорядженні та не продовженням даного строку. Апелянт з посиланням на абз. 2, 3 пункту 9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно абзацу 4 пункту 15 розділу І наведеного Порядку, Грошове забезпечення не виплачується: за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Отже, положеннями наведеного Порядку, передбачено можливість здійснення таких виплат понад 4 місяці, на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) або рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах. При цьому, саме Військова частина НОМЕР_2 не видає наказ про продовження строку лікування, що свідчить про протиправну бездіяльність. Крім того, положеннями постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», якою вказані виплати були введені, не передбачено будь-яких обмежень, у тому числі часових, здійснення додаткової грошової винагороди.

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачами рішення суду першої інстанції не оскаржується, а позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду в частині відмовлених позивачу позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що солдат ОСОБА_1 з 13.09.2022 року проходить військову службу у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_5 .

26.12.2022 року позивач отримав вогнепальне уламкове поранення лівої половин грудної клітини, лівобічний пневмогемоторакс в зоні бойових дій, в районі н.п. Курдюмовка, Донецької області, під час виконання службових обов`язків, що підтверджується первинною медичною картою Медроти А1736 Часів Яр форми 100.

У період з 26.12.2022 по 01.01.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова «ДОР», що підтверджується випискою №16872.

Також, у зв`язку із лікуванням, солдат ОСОБА_1 був переведений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 наказом №199 від 28.12.2022 року.

У період з 02.01.2023 по 12.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні невідкладної хірургічної клініки абдомінальної хірургії Військово медичного клінічного центру Центрального регіону України (м. Вінниця), що підтверджується перевідним епікризом №12.

В перевідному епікризі №12 зазначено діагноз Вогнепальне уламкове торакоабдомінальне поранення (26.12.22) з дефектом м`яких тканин лівої половини грудної грудної клітки та вогнепальним переломом V, VI ребер зліва, пошкодженням лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки, поперечно-ободової кишки та наявними сторонніми тілами (металевими уламками) м`яких тканим лівої половини грудної клітки, ускладнене забоєм лівої легені, лівобічним пневмогемотораксом, гемоперітонеумом, забоєм серця легкого ступеня.

У період з 12.01.2023 по 04.02.2023 перебував на лікуванні у відділенні медичної реабілітації в/ч НОМЕР_6 , що підтверджується виписним епікризом №73.

В виписному епікризі №73 вказано діагноз (основний): Стан після тяжкого вогнепального осколкового сліпого проникаючого торакоабдомінального поранення бокової стінки грудної клітки зліва, з дефектом м`яких тканин, переломом 5, 6 ребер зліва, забоєм лівої легені, пошкодженням лівого купола діафрагми (26.12.22), ускладненого лівобічним пневмогемотораксом, гемоперітонеумом, забоєм серця легкого ступеню, лікованих оперативно: ПХО вогнепальних ран грудної клітки зліва, лапаротомії, ревізії ОЧП, спленектомії, ушивания лівого купола діафрагми, виведении кінцевої трансверзостоми, санації та дренувания черевної порожинии, дренування лівої плевральної порожнини по Бюлау (26.12.22); однопортової VATS зліва, видаления гемотораксу, санації та дренування лівої плевральної порожнини (30.12.2022); вторинних хірургічних обробок вогнепальних ран лівої половини грудної клітки: монтажу ВАК-системи (02.01.23): заміни ВАК-системи (06.01.23); демонтажу ВАК-системи та накладання вторинних швів (10.01.23).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №138 від 23.02.2023 солдату в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_6 , встановлено діагноз про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після вторинних хірургічних обробок вогнепальних ран лівої половини грудної клітки: демонтажу ВАК-системи та накладання вторинних швів (10.01.2023); заміна ВАК-системи (06.01.2023); монтажу ВАК-системи (02.01.2023); однопортової VATS зліва, видалення гемотораксу, санації та дренування лівої плевральної порожнини (30.12.2022); лапаротомії, ревізії ОЧП, спленектомії, ушивання лівого купола діафрагми, виведення кінцевої трансверзостоми, санації та дренування черевної порожнини, дренування лівої плевральної порожнини по Болау, первинної хірургічної обробки вогнепальних ран грудної клітки зліва (26.12.2022), з приводу тяжкого вогнепального осколкового сліпого проникаючого торакоабдомінального поранення бокової стінки грудної клітки зліва, з дефектом м`яких тканин, переломом 5, 6 ребер зліва, забоєм лівої легені, пошкодженням лівого купола діафрагми (26.12.2022), ускладненого лівобічним пневмогемотораксом, гемоперітонеумом, забоєм серця легкого ступеню.

Також зазначено, що поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб визначено - потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Також, відповідно до змісту довідки №27/2 від 06.03.2023 військово-лікарської комісії Солдату ОСОБА_2 , проведено медичний огляд позаштатною ВЛК КНП «ПЧМЛ» "06" березня 2023 р.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (транми, порапення. контузії, каліцтва): Тяжке ВОСП (26.12.2022 р.) бокової стінки грудної клітки зліва з дефектом м`яких тканин, переломом 5,6 ребер зліва, забоєм лівої легені, пошкодженням лівого купола діафрагми, ускладненого лівобічним пневмогемотораксом, геміперітонеумом, забоєм серця легкого ступеню. Функціонуюча трансверзостома. Травма тяжкого ступеню. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

На підставі статті 81, графи ІІ. Розкладу хвороб, графи ТДВ визначено, що за станом здоров`я потребує відпустки на 30 (тридцять) календарних днів.

Також, відповідно до змісту довідки №65/1 від 05.05.2023 військово-лікарської комісії Солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд позаштатною ВЛК КНП «ЧМЛ» "05" травня 2023 р. Визначено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): ВОСП (26.12.2022) бокової стінки грудної клітки зліва з дефектом м`яких тканин, переломом 5,6 ребер зліва, забоєм лівої легені, пошкодженням лівого куполу діафрагми, ускладненого лівобічним пневмотораксом, геміперітонеумом, забоєм серця легкого ступеню. Фуцкціонуюча трансверзостома. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 р. №370 травма тяжкого ступеня.

Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

На підставі статті 81, графи II. Розкладу хвороб, графи ТДВ визначено, що за станом здоров`я потребує відпустки на 30 (тридцять) календарних днів.

12.05.2023 представник позивача звернувся з адвокатським запитом до військової частини НОМЕР_1 , в якому адвокат просив, зокрема, надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбачено Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`яку з пораненням та лікуванням за період з 26.12.2022 р. по 03.04.2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гри, передбачені Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р.

Відповіддю на запит №ФЕС 1197 від 03.06.2023 Військова частина НОМЕР_2 повідомила про відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди зазначивши, що Згідно пункту 11 розділу XXXIV «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами), підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Вказано, що така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини по результатам службового розслідування за фактом отримання поранення військовослужбовцем. Однак, медичною службою військової частини НОМЕР_2 довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) по пораненню ОСОБА_3 не надано.

Зауважено, що довідка ВЛК №138 від 03.02.2023 року складена з порушенням. В медичних висновках довідки не зазначено ступінь важкості поранення, що ускладнює прийняття рішення командиром військової частини щодо виплати винагороди 100 000 грн. за час цієї відпустки.

Крім того, вказано, що грошове забезпечення не виплачується за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. У зв`язку з лікуванням, солдат ОСОБА_4 був переведений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 наказом №199 від 28.12.2022 року. Таким чином, 28.04.2023 року спливає чотирьохмісячний термін знаходження в розпорядженні по лікуванню. Висновків ВЛК про потребу продовження терміну лікування не надано. У зв`язку з чим з 28.04.2023 року солдату ОСОБА_5 призупиняється нарахування і виплата грошового забезпечення.

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з протиправної бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 26.12.2022 по 27.12.2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 26.12.2022 по 27.12.2022, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Також, суд дійшов першої інстанції визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 28.12.2022 по 01.01.2023, з 12.01.2023 по 04.02.2023, з 06.03.2023 по 06.04.2023, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медично1) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 (код ЄПРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за періоди з 28.12.2022 по 01.01.2023, з 12.01.2023 по 04.02.2023, з 06.03.2023 по 06.04.2023 року, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Відмовляючи у частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції щодо періоду 05.05.2023 по 05.06.2023 перебування у відпустці за тяжкими пораненнями ВЛК виходив з того, що у зв`язку з лікуванням, солдат ОСОБА_1 був переведений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 наказом №199 від 28.12.2022, тому 28.04.2023 спливає чотирьохмісячний термін знаходження в розпорядженні по лікуванню, а висновки військово-лікарської комісії про потребу продовження терміну лікування після сплину чотирьохмісячного терміну або рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах в матеріалах справи відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилом ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі, Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції визначено, що на період дії воєнного стану (далі по тексту постанова КМ України № 168).

Положеннями абз.1 пункту 1 постанови КМ України № 168 (в редакції на дату її прийняття) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 4 пункту 1 Постанови № 168).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно із пунктом 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350 до вищезазначеної Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754 до постанови Кабінету Міністрів України № 168 були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».

Аналіз наведених норм права дозволяє колегії суддів дійти висновку, що на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та в подальшому строк дії якого в Україні було продовжено), військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

При цьому, у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Відповідно до п. 1 Постанови №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану " (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Разом з тим, з аналізу наведених норм Постанови № 168 слідує встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Судовим розглядом встановлено, що 26.12.2022 року позивач отримав тяжке вогнепальне уламкове поранення лівої половин грудної клітини, в зоні бойових дій, в районі н.п. Курдюмовка, Донецької області, під час виконання службових обов`язків, у зв`язку із чим вибув на лікування у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова «ДОР».

Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у періоди з 26.12.2022 по 01.01.2023, із 12.01.2023 по 04.02.2023 не заперечується відповідачами та підтверджується відповідними виписками з історії хвороби, виписними епікризами та довідками військово-лікарської комісії.

Довідками військово-лікарської комісії №138 від 23.02.2023, №27/2 від 06.03.2023 та №65/1 від 05.05.2023 підтверджено, що травма «ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».

Крім того, довідками №27/2 від 06.03.2023 та №65/1 від 05.05.2023 підтверджено, що отримана травма позивача є травмою тяжкого ступеню.

Суд також враховує, що вказаними довідками підтвердження факт перебування позивача у відпустці для лікування після травми, каліцтва за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у період з 06.03.2023 по 06.04.2023 (30 днів) та з 05.05.2023 по 06.06.2023 (30 днів повторно).

Стосовно періоду 05.05.2023 по 05.06.2023 перебування у відпустці за тяжкими пораненнями ВЛК, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 9 розділу 1 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами): Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнения від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно абзацу 4 пункту 15 розділу І наведеного Порядку, Грошове забезпечення не виплачується за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.

Отже, положеннями наведеного Порядку, передбачено можливість здійснення таких виплат понад 4 місяці, на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) або рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах.

Як встановлено судовим розглядом, у зв`язку з лікуванням, солдат ОСОБА_1 був переведений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 наказом №199 від 28.12.2022.

Таким чином, 28.04.2023 спливає чотирьохмісячний термін знаходження в розпорядженні по лікуванню.

Судова колегія наголошує, що належних, допустимих та достовірних доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про підтвердження прийняття відносно позивача висновків військово-лікарської комісії про потребу продовження терміну лікування після сплину чотирьохмісячного терміну або рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах, у відповідності вимог абзаців 2, 3 пункту 9 розділу 1 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами), сторонами до суду першої та апеляційної інстанції не надано, в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з 28.04.2023 року позивачу призупиняється нарахування і виплата грошового забезпечення, як наслідок відсутні підстави для виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за період з 05.05.2023 по 05.06.2023 перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині, що оскаржується позивачем в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта, що саме Військова частина НОМЕР_2 не видає наказ про продовження строку лікування, що свідчить про протиправну бездіяльність, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки питання зобов`язання про видання наказу Військовою частиною НОМЕР_2 про продовження строку лікування позивача не було предметом спору в даній справі.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 по справі №520/16191/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич