Справа № 460/28302/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Нор У.М., після одержання позовної заяви
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Національної поліції в Рівненській області з позовною заяво до суду, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника відповідача №697 від 29.09.2022 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника відповідача №197 о/с від 07.10.2022 По особовому складу;
- поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області або на аналогічній за обсягом та переліком функціональних завдань та обов`язків посаді в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.10.2022;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 07.10.2022 по день винесення рішення по даній справі.
Ухвалою суду від 21.11.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для його поновлення.
Від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду на обґрунтування якої зазначає, що 29.09.2022 було ознайомлено з наказом начальника ГУНП в Рівненській області від 29.09.2022 №697 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції, згідно з п. 6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліції». 07.10.2022 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області №197 о/с «По особовому складу» позивача було звільнено зі служби в поліції. Вказує, що відповідачем перед прийняттям оскаржуваних наказів не було надано можливості позивачу долучити нових документів, додаткових свідчень, а також ознайомитися з матеріалами службового розслідування. Зазначає, що в інтересах позивача були направленні адвокатські запити на отримання інформації щодо надання копії наказу начальника ГУНПУ від 07.10.2022 про звільнення позивача. Даний наказ ним був отримано 18.10.2022. Щодо надання копії матеріалів службового розслідування відносно позивача, то їх було отримано 17.10.2022. Також, вказує, що звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний термін. Тобто, з моменту отримання відповідей на адвокатський запит від 18.10.2022 та 17.10.2022 строк сплив 17.11.2022 та 18.11.2022. Водночас, позивач зазначає, що проходив медико-військову комісію та 22.11.2022 був зарахований у Військову частину НОМЕР_1 . Зазначає, що відповідно до довідки № 1462/23 від 26.12.2023 позивач з 10.02.2023 по 05.04.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Просить, поновити пропущений строк звернення до суду.
Так, згідно з вимогами частин 1, 2 та 5 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Судом встановлено, що оскаржувані накази були прийняті 29.09.2022 №697 та 07.10.2022 - №197 о/с.
З матеріалів справи вбачається, що даний адміністративний позов подано до суду засобами поштового зв`язку 06.04.2023, тобто з пропуском строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.
Твердження позивача, що він з 22.11.2022 зарахований до Військової частини НОМЕР_2 не підтверджують той факт, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин.
При визначенні поважності причин пропуску строку звернення до суду слід виходити з правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 31.05.2023р. у справі № 160/9356/22, згідно якої поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.
Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
Також Верховний Суд зазначив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Верховним Судом у справі № 120/7567/22 від 08.02.2023 констатовано, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.
При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.
У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.
Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14.
Спірний наказ №697 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» був прийнятий 29.09.2022, разом з тим, позивач був ознайомлений з даним наказом 29.09.2022, тому строк на його оскарження сплинув 30.10.2022.
Також, стосовно наказу від 07.10.2022 №197 о/с «По особовому складу», позивач зазначає, що оскаржуваний наказ отримав 18.10.2022. Тому, строк на оскарження сплинув 18.11.2022.
Відтак, причини пропуску строку, які позивач зазначає в заяві про поновлення строку звернення до суду, суд вважає не поважними.
Відтак, позовні вимоги заявлені поза межами місячного строку звернення до суду.
Суд наголошує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Враховуючи викладене, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду причини пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом, не є поважними.
Тому, підстави поновлення позивачу строку звернення до суду відсутні.
Додатково суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії). Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа Перез де Рада Каванілес проти Іспанії). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії ЄСПЛ встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності і сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.
Відтак, враховуючи те, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду, а належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду з даним позовом позивачем не подано, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вирішення окремого процесуального питання проводиться з врахуванням відпустки а також строку дії висновку про тимчасову непрацездатність головуючого судді.
Керуючись статтями 169, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 16 січня 2024 року

Суддя У.М. Нор