Справа № 560/15477/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

17 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про скасування податкових-повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №, № , № , № , №, № , № від 11.07.2023 та зобов`язання зняти його з податкового обліку. Зазначає, що з 05.03.2021 він припинив підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець. Водночас відповідач після припинення його підприємницької діяльності безпідставно провів документальну позапланову перевірку. Вказує на те, що про проведення перевірки йому відомо не було, адже податковий орган не вручив йому наказ на проведення перевірки та повідомлення про її проведення у порядку, встановленому законом.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві Головне управління ДПС у Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, не змінює строки та порядок виконання таких зобов`язань, та застосування санкцій за їх невиконання. Оскільки за результатами перевірки було виявлено порушення позивачем окремих вимог податкового законодавства у період з 11.01.2018 по 05.03.2021, до останнього були застосовані штрафні санкції.

У відповіді на відзив та запереченні на відповідь на відзив сторони висловили незгоду з аргументами протилежної сторони.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, урегульовано Податковим кодексом України.

Податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом, шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо розпочато процедуру припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Частиною 9 статті 4 Закону України ''Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань'' визначено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Порядок зняття з обліку платників податків і зборів затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 за №1588 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) Відповідно до абз. 1 пп. 1 п. 11.18 розділу XI порядку підставою для зняття фізичної особи-підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є, зокрема, відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням. Згідно з п. п. 2 п. 11.18 розділу XI фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку заяви за формою №8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою №6-ОПП.

Згідно з п.п. 4 п. 11.18 порядку державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання. Підтвердженням припинення незалежної професійної діяльності є відомості (витяг) відповідного реєстру, до якого вноситься інформація про державну реєстрацію такої діяльності, щодо припинення, або зупинення, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Відповідно до пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відтак, за наявності підстав, визначених п. 78.1 ст. 78 ПК України, контролюючий орган може призначити та провести документальну перевірку фізичної особи - платника податків (зокрема, у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності) на підставі відомостей, отриманих від органу державної реєстрації про припинення підприємницької діяльності, поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку фізичною особою, яка здійснювала незалежну професійну діяльність, заяви за формою №8-ОПП, або на підставі поданої заяви платника податків про проведення перевірки.

Процедура припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є підставою для проведення перевірки такої особи, і нормами Податкового кодексу України не передбачено обмежень щодо призначення такої перевірки після проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Положення Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, свідчать про те, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності, оскільки після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. З огляду на це, така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності та подати декларацію за останній базовий податковий (звітний) період. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.04.2021 у справі №480/2004/19.

Зі змісту документів у справі вбачається, що ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець припинив підприємницьку діяльність з 05.03.2021.

04.05.2023 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області виданий наказ №1219-П про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , починаючи з 30.05.2023 року тривалістю 5 робочих днів. Наказ видано у зв`язку з надходженням 05.03.2021 відомостей від державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності.

Посадовими особами контролюючого органу на виконання цього наказу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з метою здійснення контролю щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 11.01.2018 по 05.03.2021. За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт від 12.06.2023 №6957/22-01-24-06/ НОМЕР_1 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 11.01.2018 по 05.03.2021". У цьому акті зазначається про ряд виявлених порушень вимог податкового законодавства.

Як зазначає відповідач, перед початком перевірки 04.05.2023 позивачу було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу АДРЕСА_1 вищезгаданий наказ №1219-П від 04.05.2023 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 ", а також повідомлення про проведення перевірки.

Відповідач покликається на те, що оскільки зазначений лист повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання", платник фактично вважався таким, що повідомлений про перевірку належним чином.

Суд не погоджується з цією позицією контролюючого органу зважаючи на наступне.

Пункт 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України передбачає, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місцем проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Отже, наказ та повідомлення повинні бути надіслані та отримані платником податків до початку проведення перевірки.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постановах від 18.07.2019 у справі №0440/5993/18, від 11.05.2023 у справі № 640/18756/21 та від 17.05.2023 у справі №160/5892/20.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься копія повідомлення, яке додається до рекомендованого листа за №176, а також копія конверта з довідкою про повернення рекомендованого відправлення за №168. Вказані поштові відправлення зареєстровані на ім`я позивача та його офіційну адресу.

Водночас, зі змісту цих документів, а також інших доказів, наданих відповідачем, неможливо достовірно встановити або підтвердити те, що саме наказ про проведення перевірки та повідомлення про її проведення були надіслані платнику за цими номерами. Встановлено, що жодне з цих поштових відправлень не відслідковується шляхом офіційного трекінгу УКРПОШТИ.

Відповідач у відзиві не зазначає, яким саме поштовим відправленням платнику були надіслані документи та не надає належних доказів того, що саме у одному з цих поштових відправлень знаходився наказ на проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, тобто саме ті документи, з якими платник податків повинен бути ознайомлений перед початком перевірки, а не будь-які інші документи.

Позивач, в свою чергу, заперечує отримання ним наказу про проведення перевірки та повідомлення.

Відповідачем не надано суду докази неможливості вручення наказу та повідомлення про перевірку особисто платнику, у тому числі докази його відмови від одержання цих документів, а також і копію письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, яка повинна була надсилатись платникові разом з наказом.

Крім того, Податковий кодекс України прямо передбачає, що у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, документальна позапланова невиїзна перевірка розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Водночас, як вбачається зі змісту акту, перевірка була призначена з 30.05.2023 та розпочата 30.05.2023, тобто раніше 30 календарного дня з дати ймовірного надсилання платнику повідомлення та копії наказу.

Отже, з наявних у справі доказів вбачається, що відповідач не надав належні докази дотримання ним порядку інформування платника про проведення позапланової невиїзної перевірки, передбаченого нормами Податкового кодексу України.

З цього слідує, що позивач до початку проведення документальної невиїзної позапланової перевірки не міг вважатись таким, що у встановленому порядку отримав наказ та повідомлення про проведення такої перевірки.

У даному випадку суд зауважує, що податковий орган формально поставився до виконання вимог вищевказаних статей Податкового кодексу України, які регламентують умови, за дотримання яких у контролюючого органу виникає право розпочати невиїзну перевірку платника.

Враховуючи це, перевірка позивача, за результатами якої складено акт, проведена контролюючим органом з порушенням вимог законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, відтак рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що недотримання відповідачем порядку здійснення перевірки нівелює наслідки такої.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 13.03.2023 у справі №640/21172/18, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. Порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

19 лютого 2019 Верховний Суд в рамках справи № 825/924/17 досліджував питання щодо наслідків відсутності доказів повідомлення платника податку про проведення податкової перевірки та прийшов до висновку, що відсутність доказів належного повідомлення платника податку про проведення перевірки є порушенням порядку її проведення, що дає підстави вважати висновки такої перевірки передчасними, а наслідки такої перевірки у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 09.02.2021 по справі №804/3329/15, законодавством встановлений обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки, а платнику, в свою чергу, гарантується право оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою. Невиконання вимог Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки та копії наказу про проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

У постанові Верховного Суду від 13.06.2020 по справі №825/1747/17 йдеться про те, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Суд не вважає необхідним надавати докладну оцінку змісту акту перевірки та суті порушень, оскільки остання була проведена із порушенням вимог щодо процедури інформування платника про проведення перевірки, що згідно з позицією Верховного Суду є достатнім для визнання її протиправною, отже такою, що не створює для платника відповідні правові наслідки.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, оскільки відповідач не довів правомірність дій, які спричинили подальше прийняття спірних рішень, останні слід визнати протиправними та скасувати.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 11.07.2023 №, №, №, №, № , №, №, прийняті стосовно ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 січня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя І.С. Козачок