Справа № 240/29036/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/29036/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №57 від 28.03.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.04.2023 №957;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №57 від 03.05.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.05.2023 №57;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 20.03.2023 дострокову пенсію за віком згідно з п.3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною інвалідом, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК. Зазначає, що у встановленому законодавством порядку звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про дострокове призначення пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства, проте, відповідачами протиправно та необґрунтовано відмовлено у призначенні такої пенсії.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

01.11.2023 на електронну адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що під час розгляду документів до страхового стажу не враховані всі документи позивачки, оскільки дані про періоди страхового стажу з 1999 по 2022 згідно довідок ОК-5 містять по батькові « ОСОБА_3 », що не відповідає даним паспорту « ОСОБА_4 », а також не зараховано період виховання дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трьохрічного віку, оскільки в наданому свідоцтві про народження відсутня інформація про отримання дитиною паспорту. В медичному висновку №516 від 22.11.1994 ОСОБА_5 матері не відповідає даним паспорту та П.І.Б. дитини зазначено неповністю. В медичному висновку №28 від 10.09.1998 ОСОБА_5 дитини зазначено не повністю. В медичному висновку №29 від 22.09.1993 ОСОБА_5 матері не відповідає даним паспорту. В медичному висновку №21 від 17.07.2002 по батькові дитини не відповідає даним свідоцтва про народження дитини. З огляду на викладене, відповідач зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

01.11.2023 через відділ документального забезпечення від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що під час опрацювання заяви до страхового стажу не враховано періоди згідно індивідуальних даних наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки у наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера позивачки від 25.05.1998 зазначене по батькові " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ), а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

03.11.2023 на адресу суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому зазначено, що позивачці до стажу роботи не зараховані періоди згідно даних, наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки в наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.05.1998 зазначене по батькові не відповідає паспортним даним заявниці, а також серія та номер паспорта, зазначені в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) та в відомостях про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, не відповідають серії та номеру наявного паспорта заявниці. Просять в задоволенні позову відмовити.

03.11.2023 на електронну адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що за результатами розгляду звернення позивача документально не підтверджено право на призначення дострокової пенсії за віком. Відтак, відсутні підстави для призначення позивачу пенсії, як матері дитини з інвалідністю.

09.11.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

04.12.2023 позивачем подано відповідь на відзиви.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5ст.250 КАС України.

Згідно з ч.5ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

20.03.2023 після досягнення 50-ти річного віку позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини інваліда відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV).

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивачки про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та 28.03.2023 прийнято рішення №57 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу позивачки не зараховано період догляду за дитиною до досягненням нею 3-річного віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до з`ясування даних про факт догляду за нею; наявна розбіжність особистих даних ідентифікаційного коду та паспорта заявниці; право на призначення дострокової пенсії за віком документами не підтверджено.

Листом від 30.03.2023 за №0600-0214-8/36472 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

03.04.2023 позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини з інвалідністю відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV.

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 10.04.2023 прийнято рішення №957 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу позивачки не зараховано всі документи. Дані про періоди страхового стажу з 1999 по 2022 роки згідно довідки ОК-5 не зараховано, оскільки до заяви про призначення пенсії додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру та свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування із зазначенням по батькові " ОСОБА_3 ", що не відповідає даним паспорта позивачки " ОСОБА_4 "; відповідно до наданих документів в свідоцтві про народження дитини відсутня відмітка про отримання паспорта; паспорт або свідоцтво про смерть не надано; в медичному висновку №516 від 22.11.1994 П.І.Б. матері не відповідає даним паспорта, ОСОБА_6 дитини зазначено неповністю; в медичному висновку №28 від 10.09.1998 П.І.Б. дитини зазначено неповністю; в медичному висновку №29 від 22.09.1993 ОСОБА_5 матері не відповідає даним паспорта; в медичному висновку №21 від 17.07.2002 по батькові дитини не відповідає даним свідоцтва про народження.

Листом від 14.04.2023 за №0600-0214-8/41389 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

25.04.2023 позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини інваліда відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV.

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та 03.05.2023 прийнято рішення №57 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до стажу роботи позивачки не зараховані періоди згідно даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки в наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.05.1998 зазначене по батькові не відповідає паспортним даним заявниці, а також серія та номер паспорта, зазначені в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) та в відомостях про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, не відповідають серії на номеру наявного паспорта заявниці.

Листом від 09.05.2023 за №0600-0214-8/49852 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

В подальшому, 20.05.2023 позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини інваліда відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV.

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та 29.05.2023 прийнято рішення №57 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу позивачки не враховано періоди згідно з даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки в наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.05.1998 зазначено по батькові " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ).

Листом від 31.05.2023 за №0600-0214-8/58324 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивачку про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Не погоджуючись з такими рішеннями позивачка звернулася до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 встановлено, що жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти «є» і «ж» статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (далі - Закон №1788-XII ).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері, які виховали дітей з інвалідністю з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу).

За змістом наведеної норми однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме дитини з інвалідністю з дитинства.

Загальний підхід до змістовного наповнення поняття "особа з інвалідністю" на момент виникнення спірних відносин установлювався в ст.2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", а також у ст.1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні". Зокрема, такий статус могла мати особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, унаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до абз.3 ст.1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 р. № 2961-IV дитина з інвалідністю це особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Визначення терміну "інвалідність з дитинства" не міститься ані в Законі України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", ані в Законі України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю".

При цьому за змістом абз.2 п.26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. №1317, інвалідність з дитинства розглядається як причина інвалідності. Згідно з п.14 цього Положення причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, установлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до вісімнадцятирічного віку.

Зі змісту п.3 ч.1 ст.115 Закону № 1058-ІV встановлено, що пільга, пов`язана зі зменшенням жінкам пільгового віку та страхового стажу, установлювалася лише тим матерям дітей з інвалідністю з дитинства та дітей з інвалідністю до 18 років, які виховували їх за підтвердженого стану інвалідності на момент досягнення дитиною 6 років.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846, в абз.11 пп.5 п.2.1 установлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абзацом першим пункту 3 частини першої статті 115 Закону).

Пунктами 2, 17, 2.18 Порядку № 22-1 визначено, що при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідний висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Із вказаного встановлено, що мати дитини з інвалідністю має право на призначення дострокової пенсії за віком у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 р. у справі № 330/2181/16-а та постанові Верховного Суду від 19.10.2020 р. у справі № 510/475/17.

Судом встановлено, що для призначення пенсії (згідно копії відмовної пенсійної справи) позивачкою до Пенсійного фонду подано документи: копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копія паспорта, копія посвідчення про призначення пенсії дитині інваліду до досягнення 16 років, копія свідоцтва про народження дитини, форми ОК-5, форми ОК-2, відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, копія довідки про реєстрацію місця проживання, копія договору купівлі-продажу, копія паспорту дитини, копія рішення суду у справі № 283/3334/13-ц щодо договору купівлі-продажу квартири, копія свідоцтва про загальнообов"язкове державне соціальне страхування, заяву про виплату пенсії або грошової допомоги.

Щодо зазначеного у рішеннях про відмову у призначенні пенсії, що в наданих документах П.І.Б. матері не відповідає даним паспорта, то до заяви про призначення пенсії було долучено копію паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , виданий Малинським РС УДМС України в Житомирській області 22.09.2016. Як зазначено в позовній заяві, в пенсійній справі №152393 знаходиться копія іншого паспорта, що надавалась для отримання соціальної пенсії по інвалідності її доньки до досягнення 16 років при оформленні посвідчення серії НОМЕР_3 . Після виявлення позивачкою помилки при написанні в паспорті від 1997 року по батькові, вона обміняла паспорт на новий від 22.09.2016 із правильним написанням по батькові " ОСОБА_4 ".

Щодо зазначеного в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №57 від 28.03.2023 про відмову у призначенні пенсії про незарахування страхового стажу у період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку, оскільки в свідоцтві про народження відсутня інформація про отримання дитиною паспорту, суд зазначає наступне.

Суд враховує, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , позивачка народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До страхового стажу для обчислення пенсії зараховуються ті періоди, протягом яких людина підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які з 1 січня 2004 року, дати набрання чинності Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", щомісяця сплачені страхові внески.

У статті 24 цього Закону визначено, що страховий стаж після 1 січня 2004 року обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до набрання ним чинності в порядку, визначеному раніше діючим законодавством.

До 1 січня 2004 року час догляду за дитиною до трьох років зараховується до страхового стажу матері, яка на час народження дитини не перебувала у трудових відносинах, на підставі свідоцтва про народження дитини.

Пунктом 11 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 визначено, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Суд зауважує, що вказана норма не передбачає наявності у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта для врахування періоду догляду за такою дитиною до страхового стажу особи, а тому таке твердження відповідача є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо зазначеного в рішенні про відмову у призначенні пенсії Головними управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області що в медичному висновку №516 від 22.11.1994 П.І.Б. матері не відповідає даним паспорта та П.І.Б. дитини зазначено неповністю; в медичному висновку №28 від 10.09.1998 П.І.Б. дитини зазначено неповністю; в медичному висновку №29 від 22.09.1993 П.І.Б. матері не відповідає даним паспорта; в медичному висновку №21 від 17.07.2002 по батькові дитини не відповідає даним свідоцтва про народження, то суд позбавлений можливості здійснити аналіз таких висновків оскільки сторонами до адміністративного позову не додано зазначених медичних висновків.

Щодо зазначеного в рішенні Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області №57 від 28.03.2023, рішенні Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області №57 від 10.04.2023, рішенні Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області №57 від 03.05.2023 та рішенні Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві області №57 від 29.05.2023 про відмову у призначенні пенсії у зв"язку із неврахуванням до страхового стажу позивачки періодів згідно з даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1999 по 2022 роки, оскільки в наданій довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 25.05.1998 та в свідоцтві про загальнообов"язкове соціальне страхування зазначене по батькові " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним " ОСОБА_4 ", то суд зазначає таке.

Як свідчить копія паспорта, виданого Малинським РС УМВС України в Житомирській області 11.09.2016, позивачка - ОСОБА_1 . В свою чергу, згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та в свідоцтві про загальнообов"язкове соціальне страхування по батькові позивачки зазначено - ОСОБА_1 .

Таким чином, по батькові позивачки в цих документах відрізняється від по батькові особи, зазначеному у паспорті громадянина України, а тому суд критично оцінює доводи позивачки про те, що вказані вище документи підтверджують страховий стаж ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що законодавством встановлено порядок подання до органів Пенсійного фонду документів про призначення та/або перерахунок пенсії та вимоги до таких документів, які не допускають зазначення даних у них, які не збігаються із даними паспорту особи, яка звернулася, щодо її прізвища, ім`я та по батькові.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (зі змінами, далі - Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додається документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Як було встановлено судом, позивачка, після виявлення помилки при написанні в паспорті від 1997 року по батькові, обміняла паспорт на новий від 22.09.2016 із правильним написанням по батькові " ОСОБА_4 ". Однак, згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та в свідоцтві про загальнообов"язкове соціальне страхування по батькові позивачки зазначено - ОСОБА_1 .

А тому, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про наявність розбіжностей особистих даних ідентифікаційного коду, свідоцтві про загальнообов"язкове соціальне страхування та паспорту особи, у написанні по батькові (« ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 »)

Таким чином, зобов`язанню відповідача вчинити певні дії щодо призначення пенсії позивачеві, передує встановлення факту та доказування, у даному спорі, обставин щодо належності наданих позивачем документів та інформації зазначеній у них (довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорт серії НОМЕР_2 та свідоцтва про загальнообов"язкове соціальне страхування).

За таких обставин, необхідним є встановлення факту належності позивачеві правовстановлюючих документів, на підставі яких їй не було зараховано страховий стаж для призначення дострокової пенсії за віком.

Втім Житомирський окружний адміністративний суд не наділений такою компетенцією, оскільки встановлення факту належності документів та інформації, яка міститься у них, відбувається у порядку цивільного судочинства.

Позивачем не надано до пенсійного органу судового рішення про встановлення факту належності зазначених документів, у яких зазначено по батькові, що не збігається з по батькові ОСОБА_1 , яке зазначено у паспорті.

Такими чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачі, виявивши розбіжності в написанні по батькові позивача та у зв`язку з цим не зарахували страхових стаж останньої, діяли у відповідності, у межах та у спосіб визначений законом, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в призначенні позивачу дострокової пенсії за віком згідно з п.3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є правомірними.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.241-246, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18002. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б, м.Запоріжжя, Запорізька обл., Запорізький р-н, 69005. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, Одеська обл., Одеський р-н, 65012. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053. РНОКПП/), про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Суддя О.Г. Попова

17 січня 2024 р.