Справа № 620/9050/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9050/22 Головуючий у І інстанції - Тихоненко О.М.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Костюк Л.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Чорної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

15 грудня 2022 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір», в якому просила стягнути з Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» до Державного бюджету України штраф у розмірі 272 000,00 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано Державній службі України з безпеки на транспорті 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

Вказана ухвала суду була отримана Державною службою України з безпеки на транспорті 27.12.2022. Станом на 12.01.2023 вимоги ухвали суду від 20.12.2022 не були виконані, у зв`язку з чим ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року позовну заяву повернуто Позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задоволено, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено; поновлено Державній службі України з безпеки на транспорті строк для звернення до суду з позовом про стягнення штрафу у справі № 620/9050/22; справу було призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

15 червня 2023 року, в строк для подання відзиву на позов, до суду першої інстанції надійшов зустрічний позов Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов Державної служби України з безпеки на транспорті (відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області) від 22 лютого 2022 року, а саме: № СВ001 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 68 000 грн; № СВ002 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 68 000 грн; № СВ003 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 68 000 грн; № СВ004 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 68 000 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, об`єднано зустрічний позов Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов в одне провадження з первісним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» про стягнення штрафу.

В підготовчому судовому засіданні представником Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» заявлено клопотання про залишення позовної заяви Державної служби України з безпеки на транспорті до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» про стягнення штрафу без розгляду, в зв`язку з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року клопотання представника Відповідача за первісним позовом про залишення позовної заяви без розгляду задоволено.

Позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» про стягнення штрафу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з аналізу норм Закону України «Про державний ринковий нагляд» вбачається, що перебіг тримісячного строку звернення Державною служби України з безпеки на транспорті до суду із позовом про стягнення суми штрафу, починається після спливу 15-денного строку з дня одержання суб`єктом господарювання копії відповідних постанов Позивача.

Постанови направлені Приватному підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» 22.02.2022 засобами поштового зв`язку. Зазначає, що переважна більшість строку звернення до суду Позивачем припала на період дії на території України правового режиму воєнного стану.

Вказує, що загальновідомими є обставини того, що з початку повномасштабного вторгнення країни-агресора, на території України діє правовий режим воєнного стану, що суттєво впливає на можливість як фізичним так і юридичними особами здійснювати захист своїх прав та законних інтересів.

Наголошує, що у період воєнного часу Укртрансбезпекою було організовано дистанційну роботу державних службовців та працівників апарату, зокрема шляхом виконання дистанційної роботи поза межами адміністративних будівель, у будь-якому місці за вибором працівника.

Фактично Укртрансбезпека, як орган, який відповідно до закону здійснює представництво інтересів у судах України, вимушений провадити роботу у дистанційній формі з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, тобто починаючи з 24.02.2022.

Державна служба України з безпеки на транспорті на час звернення з позовною заявою до суду (15 грудня 2022 року) була зареєстрована та знаходилась за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 14 (приміщення Міністерства інфраструктури України).

Зазначений об`єкт є об`єктом інфраструктури, знаходиться під особливою охороною, у тому числі, у зв`язку з тим, що під час проведення активних бойових дій в місті Києві протягом лютого-листопада 2022 року неодноразово перебував у небезпеці (у тому числі ракетних ударів).

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з запровадження воєнного стану на території України, що унеможливлювало звернення Державної служби України з безпеки на транспорті до суду в законодавчо встановлені строки, Укртрансбезпека просила суд визнати поважними причини пропуску та поновити строк для звернення до адміністративного суду.

Приватним підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» подано відзив на апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду первісний адміністративний позов Державної служби України з безпеки на транспорті суд першої інстанції виходив з того, що не знаходить поважними посилання Позивача за первісним позовом на введення воєнного стану на території України, як підставу пропуску строку звернення до суду, оскільки відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до матеріалів справи, місцезнаходження Державної служби України з безпеки на транспорті є м. Київ. Даний населений пункт з квітня 2022 року і по теперішній час не перебуває в районі проведення воєнних (бойових) дій або в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Отже, лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання позовної заяви без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу Державної служби України з безпеки на транспорті, що в свою чергу обумовило пропуск строку на звернення до суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті не надано відповідних доказів щодо об`єктивної неможливості звернення до суду у строк встановлений КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Частинами 3 та 4 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Верховним Судом у постанові від 19 січня 2021 року у справі № 440/4686/19 вказано, що відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Отже, право звернення до суду є невід`ємним особистим правом особи, чи правом суб`єкта владних повноважень, яке реалізовується в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи до суду з позовом.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Разом з тим, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду, процесуальної форми та порядку звернення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 140/16207/21, при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України і останній триває й досі.

Колегія суддів Верховного Суду зауважила, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Верховний Суд наголосив, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Державною службою України з безпеки на транспорті (Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області) прийнято постанови від 22 лютого 2022 року, а саме:

- № СВ001 про застосування до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 68 000 грн;

- № СВ002 про застосування до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 68 000 грн;

- № СВ003 про застосування до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 68 000 грн;

- № СВ004 про застосування до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 68 000 грн.

Перебіг тримісячного строку звернення Державної служби України з безпеки на транспорті до суду із позовом про стягнення суми штрафу, визначеного відповідною постановою Державної служби України з безпеки на транспорті, починається після спливу 15-денного строку з дня одержання суб`єктом господарювання копії відповідного рішення Державної служби України з безпеки на транспорті.

Аналогічна правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 травня 2023 року у справі № 340/4956/22.

Як вбачається з матеріалів справи, постанови про застосування штрафних санкцій отримані Приватним підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Курсір» 23 лютого 2022 року.

Таким чином, починаючи з 11 березня 2022 року (закінчення строку для добровільної сплати штрафу) у Державної служби України з безпеки на транспорті виникло право, як у суб`єкта владних повноважень, на звернення до суду з первісним адміністративним позовом про стягнення штрафу, який тривав 3 місяці, тобто по 10 червня 2022 року.

Згідно штампу на конверті Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до суду з первісним адміністративним позовом про стягнення штрафу 09 грудня 2022 року (т. 1, а.с. 10), тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого КАС України.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на введення воєнного стану на території України, як підставу пропуску строку звернення до суду з первісним адміністративним позовом.

Проте, відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Крім того, відповідно до матеріалів справи, місцезнаходження Державної служби України з безпеки на транспорті є м. Київ.

Проте, згідно Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789, зокрема м. Київ виключений із вказаного Переліку.

Таким чином, м. Київ з квітня 2022 року і по теперішній час не перебуває в районі проведення воєнних (бойових) дій або в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що будь-які докази, що у період воєнного часу Державною службою України з безпеки на транспорті було організовано дистанційну роботу державних службовців та працівників апарату, зокрема шляхом виконання дистанційної роботи поза межами адміністративних будівель, в матеріалах даної адміністративної справи відсутні та Державною службою України з безпеки на транспорті надано не було.

На підставі наведеного, посилання Державної служби України з безпеки на транспорті лише на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання позовної заяви без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу Державної служби України з безпеки на транспорті, що в свою чергу обумовило пропуск строку на звернення до суду.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в ухвалі від 23 травня 2022 року у справі № 640/11534/21.

З огляду на викладене, оскільки Позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, а наведені ним причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення адміністративного позову без розгляду, з чим погоджується і колегія суддів.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Державної служби України з безпеки на транспорті, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про залишення первісно адміністративного позову без розгляду - без змін.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Л.О. Костюк

О.М. Оксененко

Повний текст складено 18.01.2024 року.