Справа № 320/6192/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Справа № 320/6192/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.01.2023 №1981/0709.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилався на те, що підстави для нарахування пені відсутні, оскільки митне оформлення товару, що експортується не відбулося, а умови зовнішньоекономічного контракту не були виконані саме контрагентом нерезидентом.

Разом з тим, Позивач стверджував, що з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, установленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податку не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Крім того Позивач зазначив, що позапланова перевірка, на підставі якої прийнято ППР, проведена під час дії мораторію.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позапланова перевірка була проведена Відповідачем, за відсутності мораторію на проведення перевірок щодо порушення платником валютного законодавства та дотриманням вимог Податкового кодексу України.

При цьому суд зазначив, що до спірних правовідносин не застосовуються норми абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, який виключає нарахування пені платникам податків.

Разом з тим суд дійшов висновку, що Позивачем було порушено терміни розрахунків по зовнішньоекономічним операціям і що податковим органом правомірно нарахувано пеню за таке порушення.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову якою позовні вимоги задовольнити повністю, зазначаючи доводи, аналогічні тим, які були викладені в його позові.

При цьому Апелянт, зокрема стверджує, що перевірка, за результатами якої Відповідачем винесено спірне ППР, була проведена під час дії мораторію на проведення таких перевірок, що підстави для нарахування йому пені за будь-якими зобов`язаннями відсутні, а також, що ТОВ «ВКФ « 2Д» не отримало товари за ЗЕД договором.

Також в обґрунтування своєї правової позиції Позивач посилається на рішення Верховного Суду у справі № 640/16093/21 від 01.09.2022.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2023 та від 18.09.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2023 у Відповідача витребувано додаткові докази у справі.

7. 08.12.2023 на виконання вказаної ухвали суду надійшли документи, на підставі яких було призначено й проведену перевірку, в результаті якої складено спірне ППР.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» (податковий номер 37496261) (далі - ТОВ «Виробничо-комерційна фірма « 2Д») перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області.

Між ТОВ «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» та нерезидентом МАКINE DANISМАNLIK HIZМЕТLЕRI SANAYI VE NIGARET ANONIM SIRKETI укладено зовнішньоекономічний контракт від 01.07.2021 № 2Р 2021- 07.

Предмет контракту - поставка обладнання згідно інвойсу, який є невід`ємною частиною даного договору. Валюта контракту - євро. Загальна сума контракту - 15 986,06 євро. Умови поставки - Інкотермс 2010. Заборгованість станом на початок перевірки за контрактом відсутня.

На підставі направлення Головного управління ДПС у Київській області від 17.11.2022 № 5162/10-36-07-09, виданого відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 82, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України на підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 16.11.2022 №1417-п та у зв`язку з повідомленнями Державної податкової служби України від 05.09.2022 №10109/7/99-0007-05-02-07 щодо інформації, наданої НБУ про порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "2Д" з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 01.07.2021 № 2D 2021-07 з МАКINE DANISМАNLIK HIZМЕТLЕRI SANAYI VE NIGARET ANONIM SIRKETI (Туреччина), за період з 09.07.2021 по 23.11.2022 відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, наведеного у додатку 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною.

За наслідками перевірки Відповідачем складено акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» від 30.11.2022 № 14067/10-36-07-09/37496261.

Вказаною перевіркою встановлено, що ТОВ «Виробничо-комерційна фірма « 2Д», згідно з наданою випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з валютного рахунку, 09.07.2021 перераховано кошти нерезиденту МАКINE DANISМАNLIK HIZМЕТLЕRI SANAYI VE NIGARET ANONIM SIRKETI (Туреччина) за контрактом від 01.07.2021 № 2В 2021-07 на суму 15 986,06 євро (еквівалент 516 655,07 грн).

Граничний термін отримання імпортного товару за проведеною операцією - 08.07.2022.

Станом на 23.11.2022 у Позивача обліковується дебіторська заборгованість за контрактом 01.07.2021 №2В 2021-07 з нерезидентом МАКINE DANISМАNLIK HIZМЕТLЕRI SANAYI VE NIGARET ANONIM SIRKETI (Туреччина) в сумі 15 986,06 євро (еквівалент 516 655,07 грн).

Також, в акті перевірки зазначено, що товариством не надано відповідних документів, які продовжують (зупиняють) строк розрахунків з нерезидентом МАКINE DANISМАNLIK HIZМЕТLЕRI SANAYI VE NIGARET ANONIM SIRKETI (Туреччина) по контракту від 01.07.2021 №2В 2021-07 або зупиняють строк нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків по зазначеному контракту, зокрема: висновку центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку щодо продовження строків розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією; довідки уповноваженої організації (органу) країни - відповідно до умов договору (контракту), які підтверджують виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин); документів щодо прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви про стягнення з нерезидента заборгованості.

Під час перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення товариством частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5, а саме, порушення граничних строків розрахунків на загальну суму 15 986,06 євро (еквів. 476 555,64 грн.) за імпортним контрактом від 01.07.2021 № 2В 2021-07 з нерезидентом МАКINE DANISМАNLIK HIZМЕТLЕRI SANAYI VE NIGARET ANONIM SIRKETI (Туреччина), термін прострочки: 09.07.2022 - 23.11.2022, сума нарахованої пені за вказаний період становить 197 294, 03 грн.

04.01.2023, не погоджуючись з висновками акта документальної позапланової виїзної перевірки від 30.11.2022 № 14067/10-36-07-09/37496261, ТОВ «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» подало до Відповідача заперечення на такий акт перевірки.

На підставі зазначеного акту перевірки Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 № 507/23-00-24-03-01, яким Позивачу нараховано пеню в сумі 197294,03 грн за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань за ШС та порушення вимог валютного законодавства (код платежу 21081000).

10. Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, Позивач звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно з підпунктом «б» підпункту 69.2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім, зокрема, документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом № 2473-VIII.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону № 2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.

У частинах четвертій, шостій статті 11 Закону № 2473-VIII передбачено, що органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Відповідно до частини дев`ятої статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.

Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

У пункті 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту, зокрема, встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Частиною першою статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частин другої третьої статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Підпунктом другим пункту 7 Інструкції № 7 встановлено, що банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією.

Підпунктом другим пункту 7 Інструкції № 7 встановлено, що банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, установленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Частиною четвертою статті 13 Закону № 2473-VIII встановлено, що за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що дотримання граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, установлених НБУ, є обов`язковим для суб`єктів господарювання, а порушення таких строків зумовлює відповідальність у вигляді нарахування пені за кожний день прострочення.

13. Тож, з огляду на те, що товар за зовнішньоекономічним контрактом між Апелянтом та його контрагентом так і не був отриманий, судова колегія вважає обґрунтованим висновок контролюючого органу щодо порушення граничних строків за вказаною експортною операцією.

14. При цьому доводи Апелянта про те, що строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки предметом розгляду справи є порушення граничних строків розрахунку за операціями з імпорту товарів.

У такому випадку відлік строків розпочинається з дати здійснення платежу, а саме з 09.07.2021.

15. Отже, застосування контролюючим органом саме цієї дати як початкової для періоду порушення граничних строків є обґрунтованим.

16. Твердження Апелянта про те, що 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, колегія суддів відхиляє, оскільки воно засноване на неправильному тлумаченні законодавства Апелянтом.

Так, відповідно до частини другої та третьої статті 3 Закону № 2473-VIII питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

У зв`язку з тим, що Закон № 2473-VIII не містить норми, які передбачені у абзаці 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин вказані норми не застосовуються.

17. Доводи Апелянта про те, що пеня не могла бути нарахована через те, що умови зовнішньоекономічного контракту не були виконані саме контрагентом нерезидентом, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на викладене вище.

18. Твердження Скаржника про те, що позапланова перевірка на підставі якої прийнято оскаржуване ППР не могла бути проведена, оскільки діяв мораторій на проведення таких перевірок, є безпідставним з огляду на наступне.

Так, ПК України в абзаці «б» підпунктом «б» підпункту 69.2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень визначені виключні випадки, коли може бути проведена документальна позапланова перевірка під час дії мораторію, зокрема, щодо платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, щодо Апелянта від НБУ отримана податкова інформація про порушення ним законодавчо встановлених строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом.

19. З урахуванням цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірне ППР винесене внаслідок проведення документальної позапланової перевірки за відсутності мораторію на проведення перевірок щодо порушення платником валютного законодавства, а тому з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

20. Доводи Апелянта про те, що суд першої інстанції проігнорував постанову Верховного Суду у справі № 640/16093/21 від 01.09.2022, судова колегія відхиляє з огляду на те, що вона не є обов`язковою для врахування, оскільки містить інший предмет та підстави позову, а також різні умови застосування правових норм.

21. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права.

22. Таким чином, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 242 КАС України.

23 Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

24. Отже, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року - без змін.

25. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 16 січня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк