Справа № 120/3055/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

10 січня 2024 р. Справа № 120/3055/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль О.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Кудрик Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні звіт про виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого станом на 01.01.2018 року, на підставі довідки Вінницького обласного військового комісаріату №ХЛ62534 від 22.08.2019 із урахуванням посадового окладу в розмірі 7470,00 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру грошового забезпечення визначеного відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХЛ62534 від 22.08.2019 з посадового окладу в розмірі 7470,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 року 1420,00 грн, тарифний розряд за посадою 41, тарифний коефіцієнт 4,24) відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 та додатків №№23, 24 до наказу МОУ № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» з 01.01.2018 року.

В подальшому позивач подав заяву в порядку ст. 382 КАС України.

Ухвалою від 30.10.2023 суд встановив судовий контроль за виконанням рішення суду в адміністративній справі №120/3055/19-а та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протягом місячного строку з дня отримання цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2019 в адміністративній справі №120/3055/19-а.

30.11.2023 відповідач подав звіт про виконання рішення суду, до якого долучив план доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на 2023 рік та інформацію з реєстру судових рішень.

Ухвалою від 13.12.2023 призначено судове засідання щодо розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення суду по справі №120/3055/19-а.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала поданий звіт, позивач, в свою чергу, вказував на невиконання рішення суду від 25.10.2019.

Розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Згідно ч.1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

В той же час, такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Верховний Суд у постанові від 3 травня 2018 року у справі № 805/402/18 зазначив, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 зазначила, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Суд звертає увагу на те, що здійснення перерахунку та нарахування пенсії є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду, оскільки рішенням суд зобов`язав Пенсійний орган не лише провести перерахунок, але й виплатити позивачеві суму перерахованої пенсії.

Відповідно до наданого відповідачем звіту Головне управління зазначило, що на виконання вимог Окремої ухвали від 31.08.2023 позивачу з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії, виходячи з 83% від відповідних сум грошового забезпечення. Відповідно, розмір пенсії позивача станом на 01.01.2018 склав 7716,95 грн, з 01.01.2018 по 30.11.2019 донараховано 12445,56 грн.

Відповідач вказав, що донараховані кошти включено Головним управлінням до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно долученого витягу з Реєстру судових рішень, дата постановлення рішення суду 31.08.2023, дата набрання законної сили 31.08.2023, період, за який стягувачу нараховано пенсію на виконання рішення суду: початок періоду 01.01.2018, кінець періоду 24.11.2019 (а.с. 163).

Однак, суд зауважує, що рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру грошового забезпечення визначеного відповідно до довідки Вінницького обласного військового комісаріату №ХЛ62534 від 22.08.2019 з посадового окладу в розмірі 7470,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 року 1420,00 грн, тарифний розряд за посадою 41, тарифний коефіцієнт 4,24) відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 та додатків №№23, 24 до наказу МОУ № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» з 01.01.2018 року, ухвалено 25.10.2019 та яке набрало законної сили 25.11.2019.

Разом з цим, 31.08.2023 постановлено Окрему ухвалу, якою зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України, ст. 370 КАС України, встановлених у цій ухвалі, шляхом перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2019 у справі №120/3055/19-а та з урахуванням того, що право позивача на встановлення йому 83% розміру пенсії від відповідних сум грошового забезпечення визначено у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі №0240/2240/18-а.

Відтак, згідно з поданою відповідачем інформацією сума перерахованих коштів за період з 01.01.2018 по 24.11.2019 нарахована до виплати та обліковується в реєстрі судових рішень з дати набрання законної сили 31.08.2023, а не з 25.11.2019 (з дня набрання законної сили рішення від 25.10.2019).

Вищезазначені обставини свідчать про невідповідність включення рішення суду до виконання, що пов`язує його із датою набрання законної сили Окремої ухвали 31.08.2023, оскільки рішення у справі набрало законної сили 25.10.2019, що спричинило безпідставну затримку у його виконанні.

Відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 649, чинного на дату постановлення рішення суду, Боржник (орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення) веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник мав своєчасно подати до Пенсійного фонду України документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Отже, не вжиті своєчасно заходи щодо перерахунку пенсії позивача призвели до таких наслідків, як несвоєчасне включення рішення суду у даній справі до реєстру судових рішень.

В рішенні у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ вказав на те, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява N 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74).

Отже, станом на день розгляду звіту відповідачем рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2019 не виконано.

Відтак, враховуючи, що рішення суду від 25.10.2019 не виконано відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає за доцільне встановити відповідачу новий термін подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/3055/19-а.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Встановити новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2019 в адміністративній справі №120/3055/19-а.

Зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області до 15.02.2024 подати звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2019 в адміністративній справі №120/3055/19-а.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна