Справа № 733/1900/23
Суддя: Карапиш Т. В.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/3/24
Єдиний унікальний №733/1900/23
Рішення

Іменем України

17 січня 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

за участю секретаря О.П. Щур,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Ічня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора поліції відділення поліцейської діяльності № 1 Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Радзієвського Дениса Вадимовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора поліції відділення поліцейської діяльності № 1 Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Радзієвського Дениса Вадимовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 15 жовтня 2023 року інспектором поліції ВПД № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Радзієвським Д.В. було винесено постанову серії ЕАТ № 7947738 від 15 жовтня 2023 року за порушення п. п. 8.4. (в) ПДР України та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: 15.10.2023 року о 19:45:20 год. в м. Ічня по вул. Свято-Преображенська, 4 здійснив рух в зоні дії знаку 3.2, чим порушив п. 8.4. (в) ПДР Порушення вимог заборонних знаків. Свою вину не визнає у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, оскільки стверджує, що докази вчинення правопорушення відсутні, оскільки при винесенні постанови про адмінправопорушення не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння адмінправопорушення, поліцейським йому не було роз`яснено його права, тому постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є незаконною, безпідставною та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене та те, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, справу про адмінправопорушення закрити та стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

24 листопада 2023 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7947738 від 15.10.2023 року та відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи у порядку спрощеного провадження.

21 грудня 2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Миткевич Ю. надійшов відзив на позов, в якому остання зазначає, що п. 33.3 Правил дорожнього руху України визначено заборонні знаки та знаком 3.2. є знак «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Згідно п. 8.4 ПДР, дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Відповідно до п. 33.3 ПДР, зона дії знаків, зокрема, 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Відповідно до положень ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до Розділу IV наказу МВС № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Ч. ст. 122 КУпАП визначає настання адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом. Таким чином, оспорювана постанова відносно позивача складена за вчинення діяння, за яке передбачено настання адміністративної відповідальності. З точки зору чинного законодавства, при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно позивача всі вимоги поліцейським дотримані.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач інспектор поліції відділення поліцейської діяльності № 1 Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Радзієвський Д.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явилася, в наданому 21.12.2023 року через канцелярію Ічнянського районного суду Чернігівської області відзиві на позов просила розглядати справу без її участі та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з причин, зазначених у відзиві на позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2023 року інспектором поліції ВПД № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Радзієвським Д.В. було винесено постанову серії ЕАТ № 7947738 від 15 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок (а.с. 8).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 15.10.2023 року о 19:45:20 год. в м. Ічня по вул. Свято-Преображенська, 4 здійснив транспортним засобом NISSAN ALMERA д.н.з. НОМЕР_1 рух в зоні дії знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4. (в) ПДР Порушення вимог заборонних знаків.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, які затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п. 8.4 «в» ПДР України, заборонні знаки, запроваджують або скасовують певні обмеження в русі, зокрема, дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» забороняє рух усіх механічних транспортних засобів. Дія знаку поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Дія знаку не поширюється: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності); на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Дія знаку не поширюється на: транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови, наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності); на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Позивач не підпадає під вищевказаний перелік осіб, на яких дія знаку не поширюється.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що транспортний засіб позивача NISSAN ALMERA д.н.з. НОМЕР_1 на момент складення постанови про накладення адміністративного стягнення знаходився за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується відеозаписом фіксації правопорушення з бодікамери інспектора поліції (а.с. 37).

Із наданого відеозапису також вбачається, що поліцейський роз`яснив позивачу, яке правопорушення ним було вчинене, на що останній не заперечив (а.с. 37). Також останнім позивачу ОСОБА_1 було повідомлено про складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення останнього до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та роз`яснено йому право на оскарження та строки оскарження такої постанови, строки сплати штрафу за даною постановою. Проте з наданого відеозапису фіксації правопорушення неможливо встановити де саме встановлено знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» та відсутні будь-які інші належні докази того, що ОСОБА_1 здійснив рух транспортним засобом в зоні дії вищевказаного знаку. Також з вищевказаного відеозапису видно, що працівником поліції ОСОБА_1 , в порушення ст. 268 КУпАП, не було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та порушені його конституційні права, в тому числі право на захист.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

В судовому засіданні знайшли своє відображення твердження позивача, наведені в позовній заяві про те, що поліцейським Леуті Н.Ю. не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння останнім адмінправопорушення.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з якого неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація, тощо).

Сама лише постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ЕАТ № 7947738 від 15 жовтня 2023 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Інші докази вчинення позивачем вищевказаного адмінправопорушення відсутні та не надані відповідачем у відзиві на позовну заяву.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення та вина особи у його вчиненні, доводяться шляхом надання належних доказів.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, а в матеріалах справи інші належні та допустимі докази вини позивача відсутні та постанову складено в порушення норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наданих доказів та вимог законодавства, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7947738 від 15 жовтня 2023 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України суд вважає стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 2,8,9,77,78,132,139,205,241-246,286,295 КАСУ, ст.ст. 7, 126, 245, 247, 251, 288, 293 КУпАП, ст. 19 Конституцією України, ЗУ «Про дорожній рух», суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора поліції відділення поліцейської діяльності № 1 Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Радзієвського Дениса Вадимовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектором поліції ВПД № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Радзієвського Дениса Вадимовича серії ЕАТ № 7947738 від 15 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закривши провадження по даній адміністративній справі.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: м. Чернігів, пр-т Перемоги, 74, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8 корпус 30) протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Прилуцький районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, місце знаходження: м. Прилуки, вул. Котляревськго, 66, Чернігівська область, .

Відповідач: інспектор поліції відділення поліцейської діяльності № 1 Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Радзієвський Денис Вадимович, місце знаходження: м. Ічня, вул. Свято-Пребраженська, 18, Прилуцький район, Чернігівська область.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місце знаходження: просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, .

Повне рішення складено 17 січня 2024 року.

Суддя Т. В. Карапиш