Справа № 400/5843/23
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

17 січня 2024 р.справа № 400/5843/23

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Бєлякової М.Д.,

представників позивача: Єленич О.В., Десятової Т.В.,

представника відповідача: Пономаренко І.А.,

у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, у відкритому судовому засіданні, розглянув адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Виробник металевих контейнерів", вул. Лягіна, 4/9, оф. 304, м. Миколаїв, 54001,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.03.23 р. № 04, № 04

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробник металевих контейнерів" (далі позивач або ТОВ "ВМК") звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач), в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.03.23 р. № 04;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.03.23 р. № 04.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що висновки контролюючого органу щодо виявлення під час перевірки відхилень залишків готової продукції (46 контейнерів) по оборотно-сальдовій відомості по рахунку 26 "Готова продукція" за листопад 2022 р. від залишків готової продукції (46 контейнерів) по оборотно-сальдовій відомості по рахунку 26 "Готова продукція" за жовтень 2022 р. є припущенням інспекторів, яке не ґрунтується на доказах. Позивач надав ґрунтовні пояснення та докази реалізації спірних 46 контейнерів в жовтні 2022 р. на виконання специфікації від 01.02.22 р., а затримку їх реалізації пояснено через воєнний стан. Крім того, відповідачем до суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду безпідставно включено 4 857 грн. Отже, висновки відповідача в акті перевірки щодо встановлення порушень при декларуванні за листопад 2022 р. в декларації від`ємного значення з ПДВ, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, є необґрунтованими, а спірні податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі зазначених висновків, протиправними.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що в ході перевірки ТОВ "ВМК" було встановлено ряд порушень, а саме: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за листопад 2022 р. та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на 1 153 125 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 420 061 грн.; відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2022 р. на суму 415 204 грн. Відтак, у зв`язку з виявленням під час перевірки порушеннями, відповідачем було правомірно прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що у відзиві відповідач відтворив висновки акту перевірки, не спростувавши аргументів, зазначених в позовній заяві.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

За клопотанням позивача, ухвалою від 20.07.23 р., суд постановив здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Суд розглянув справу у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін.

В судовому засіданні, представники позивача та відповідача підтримали свої вимоги та заперечення, викладені в заявах по суті справи.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 17.01.23 р. № 54-п з 09.02.23 р. до 15.02.23 р. відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ВМК", за результатами якої складено акт перевірки від 22.02.23 р. № 461//14-29-07- 04/38622807 (далі акт перевірки).

Згідно з актом перевірки при декларуванні позивачем за листопад 2022 р. у декларації від`ємного значення з ПДВ, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено ряд порушень, а саме:

- п. 44.1 ст. 44, п. п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період листопад 2022 р. та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на 1 153 125 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, а саме завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 420 061 грн.;

- п. 201.1. п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2022 р. на суму 415 204 грн.

На підставі висновків акту перевірки 29.03.23 р. відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 04, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість листопад 2022 р. на суму 420 061 грн.;

- № 04, яким застосовано штраф в розмірі 3 400 грн. за платежем податок на додану вартість через відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2022 р. 415 204 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також, ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною і обов`язковою ознакою господарської операції є реальна зміна майнового стану платника податків, що також відповідає і кореспондує з нормами ПК.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

-придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

-ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

З наведеного випливає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування.

Чинним законодавством України не встановлено обов`язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару.

Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність з негативними наслідками саме щодо цієї особи.

Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній мав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого кредиту.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З акту перевірки вбачається, що підставою для висновку щодо порушення позивачем податкового законодавства та, відповідно, підставою для прийняття спірних рішень стало виявлення відхилень залишків готової продукції? по оборотно-сальдовій відомості по рахунку 26 "Готова продукція" за листопад 2022 р. від залишків готової продукції по оборотно-сальдовій відомості по рахунку 26 «Готова продукція» за жовтень 2022 р. В свою чергу це стало підставою для висновку про реалізацію контейнерів на митній території України контрагентам-покупцям, яких неможливо ідентифікувати за своєю суттю, оскільки податкові накладні не були складені в ЄРПН.

Так, між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Вольга-Україна" (далі ТОВ "Вольга-Україна") укладено договір на переробку давальницької сировини № 010914Р від 01.09.14 р. (зі змінами згідно додаткової угоди № 7 від 03.01.22 р.).

За умовами цього договору ТОВ "Вольга-Україна" на замовлення ТОВ "ВМК" виконує роботи з обробки та переробки давальницької сировини в готову продукцію (контейнери для промислових відходів). Виконання робіт (надання послуг) з обробки та переробки давальницької сировини у готову продукцію здійснюється відповідно до Специфікації на кожну партію готової продукції.

Умовами специфікації від 01.02.22 р. визначено, що виконання робіт (надання послуг) мало бути здійснено в період з 01.02.22 р. до 29.04.22 р., але через обставини непереборної сили - початок повномасштабної війни в Україні і неможливості виготовлення контейнерів в кількості 139 штук в обумовлений строк ТОВ "Вольга-Україна" звернулося до ТОВ "ВМК" з листом від 20.04.22 р. вих. № 2004/1-ВУ з проханням погодити відстрочення виготовлення контейнерів.

В свою чергу, листом від 22.04.22 р. вих. № 2204/1-ВМК ТОВ "ВМК" погодилося на продовження для ТОВ "Вольга-Україна" строку виконання робіт (надання послуг) частинами за графіком (93 контейнери до 29.04.22 р. і 46 контейнерів до 13.10.22 р.).

В жовтні 2022 р. ТОВ "Вольга-Україна" передала ТОВ "ВМК" контейнери в кількості 46 штук відповідно до специфікації від 01.02.22 р. згідно з актами приймання-передачі на відпуск товарів № 106 від 04.10.22 р., № 107 від 05.10.22 р., № 108 від 10.10.22 р., № 109 від 10.10.22 р., № 110 від 10.10.22 р., № 111 від 13.10.22 р.

В подальшому на виконання контракту № 1-VMK від 02.01.19 р. з ТОВ "Ібенне Уніпессоал ЛДА" (Португалія) позивачем було здійснено експорт вказаних вище контеи?нерів.

На підтвердження зазначеного позивачем надані акт приймання-передачі на відпуск товарів № 106 від 04.10.22 р.; рахунок-фактура № 106/1-VMK від 04.10.22 р.; митна декларація форми МД-2 № UA205050/2022/064823 від 10.10.22 р.; податкова накладна № 4 від 10.10.22 р.; акт приймання-передачі на відпуск товарів № 107 від 05.10.22 р.; рахунок-фактура 3 107/1-VMK від 05.10.22 р.; митна декларація форми МД-2 № UA205050/2022/065196 від 11.10.22 р.; податкова накладна № 6 від 11.10.22 р.; акт приймання-передачі на відпуск товарів № 108 від 10.10.22 р.; рахунок-фактура № 108/1-VMK від 10.10.22 р.; митна декларація форми МД-2 № UA205050/2022/068504 від 24.10.22 р.; податкова накладна № 16 від 24.10.22 р.; акт приймання-передачі на відпуск товарів № 109 від 10.10.22 р.; рахунок-фактура № 109/1-VMK від 10.10.22 р.; митна декларація форми МД-2 № UA205050/2022/067002 від 18.10.22 р.; податкова накладна № 12 від 18.10.22 р.; акт приймання-передачі на відпуск товарів № 110 від 10.10.22 р.; рахунок-фактура № 110/1-VMK від 10.10.22 р.; митна декларація форми МД-2 № UA205050/2022/067007 від 18.10.22 р.; податкова накладна № 11 від 18.10.22 р.; акт приймання-передачі на відпуск товарів № 111 від 13.10.22 р.; рахунок-фактура № 111/1-VMK від 13.10.22 р.; митна декларація форми МД-2 № UA400040/2022/036664 від 21.10.22 р.; податкова накладна № 13 від 21.10.22 р.

Вищеперелічені документи підтверджують, що контейнери були отримані позивачем від ТОВ "Вольга-Україна" не у строк передбачений в специфікації від 01.02.22 р. і за погодженням сторін, через введення на території України воєнного стану, в жовтні 2022 р. ці контейнери були реалізовані (експортовані).

Посадовими особами ТОВ "ВМК" було прийнято рішення в бухгалтерському обліку віднести (перенести) господарські операції з надходження (приймання-передачі) 46 шт. контейнерів згідно специфікації від 01.02.22 р. до того звітного періоду, в якому вони повинні були фактично виготовлені та передані ТОВ "ВМК".

Через зазначене відповідачем і було зроблено висновок під час перевірки про не відображення ТОВ "ВМК" контейнерів в кількості 46 шт. через відхилення в залишках по рахунку 26 "Готова продукція" за листопад 2022 р. та в залишках по рахунку 26 "Готова продукція" за жовтень 2022 р., а також про реалізацію контейнерів на митній території України контрагентам-покупцям, яких неможливо ідентифікувати за своєю суттю, оскільки податкові накладні не були складені в ЄРПН.

Цей висновок відповідача суд знаходить безпідставним, так як інспекторами необґрунтовано не було взято до уваги первинні документи, які надавались як під час перевірки, так і суду, в тому числі акти приймання-передачі на відпуск готової продукції в кількості 117 штук (в т. ч. 46 шт. спірних контейнерів) в жовтні 2022 р., акт перевірки від 23.01.23 р. № 1092/07-03//38622807, який складено за результатами попередньої перевірки і встановлено факт перетину митного кордону України цими контейнерами в жовтні 2022 р., а також пояснення позивача з цього приводу.

У разі виникнення сумнівів щодо належного відображення в бухгалтерському обліку позивача 46 контейнерів, відповідач мав можливість шляхом проведення інвентаризації незавершеного виробництва та аналізу рахунку 23 "Незавершене виробництво", переконатись відсутності порушень з боку позивача.

В акті перевірки відповідачем наводяться дані регістрів бухгалтерського обліку по рахунку 26 "Готова продукція" за жовтень і листопад 2022 р. та аналізується тільки дебетовий оборот цього рахунку, в результаті чого встановлюється, що за результатами попередньої перевірки за дебетовим оборотом рахунку 26 "Готова продукція" було відображено 117 контейнерів, а згідно наданих за запитом інспектора завірених копій оборотно-сальдових відомостей рахунку 26 "Готова продукція" за жовтень 2022 р. в бухгалтерському обліку за дебетом цього рахунку відображено тільки 71 контейнер (тобто на 46 шт. менше ніж було встановлено під час попередньої перевірки).

В той же час, відповідачем не взято до уваги зміни в кількості контейнерів на початок періоду, не враховано той факт, що зміни в їх кількості відбулися в сторону збільшення, тобто на 01.10.22 р. відображено 345 контейнерів, що на 270 більше ніж за результатами попередньої перевірки (у гривневому еквіваленті на 23 009 тис. грн.). Відповідачем не проведено аналіз, як вплинули зміни за рахунком 26 "Готова продукція" на інші рахунки бухгалтерського обліку, зокрема на рахунок 23 "Незавершене виробництво".

Судом також враховані пояснення позивача, що виробничий процес ТОВ "ВМК" побудований таким чином, що кожна партія контейнерів за відповідною специфікацією є унікальною, оскільки продукція виробляється за відповідним замовленням з дотриманням певних параметрів. При цьому, параметри готової продукції мають дуже широкий діапазон за габаритами, комплектацією, матеріалами тощо, що робить контейнери в кожній партії унікальними.

На підприємстві запроваджено процедуру ідентифікації, в даному випадку комбінацією цифр ідентифікатора до цих контейнерів є "106", вона міститься у складі номеру рахунку-фактури № 106/1-VMK від 04.10.22 р.

Таким чином, мається можливість дослідити рух всіх 46 спірних контейнерів і дійти висновку про належність їх до специфікації від 01.02.22 р.

Висновок відповідача, що контейнери в кількості 46 штук були реалізовані на митній території України в листопаді 2022 р. контрагентам-покупцям, яких неможливо ідентифікувати за своєю суттю) відповідачем не доведено.

В свою чергу, позивачем надані докази у вигляді первинних документів, які повністю підтверджують факт реалізації (експорту) контейнерів контрагенту в жовтні 2022 р.

Щодо зменшення розміру від`ємного значення на 4 857 грн., суд зазначає наступне.

З оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 04, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість в загальному розмірі 420 061 грн., вбачається, що відповідачем до суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду безпідставно включено 4 857 грн.

Так, з додатку до податкового повідомлення-рішення № 04 вбачається, що сума ПДВ становить 415 204 грн., однак в додатку до податкового повідомлення-рішення № 04 сума завищення вказана 420 062 грн. Тобто, вона була безпідставно збільшена на 4 857 грн.

Зазначене відбулося за рахунок того, що в результаті проведення перевірки дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 р. від`ємного значення з податку на додану вартість, оформленої актом № 1092/07-03//38622807 від 23.01.23 р., за податковим повідомленням-рішенням від 07.03.23 р. № було зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ на суму 4 857 грн.

ТОВ "ВМК" у травні 2023 р. шляхом подання уточнюючого розрахунку за березень 2023 р. відображено зменшення від`ємного значення з ПДВ на суму 4 857 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 07.03.23 р. № .

Відповідачем до суду не надано належного обґрунтування подвійного обтяження позивача сумою 4 857 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято правомірно.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України і з урахуванням задоволення позовних вимог судовий збір в сумі 6 351,91 грн., сплачений позивачем згідно платіжної інструкції № 5042 від 18.05.23 р. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Виробник металевих контейнерів" (вул. Лягіна, 4/9, оф. 304, м. Миколаїв, 54001, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Податкові повідомлення-рішення від 29 березня 2023 р. № 04, № 04, визнати протиправними та скасувати.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробник металевих контейнерів" (вул. Лягіна, 4/9, оф. 304, м. Миколаїв, 54001, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 6 351,91 грн. (шість тисяч триста п`ятдесят одна гривня дев`яносто одна копійка).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз