Справа № 140/30387/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/30387/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Васьковець Т. О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іщика В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправними дій, визнання протиправним та недійсним рішення в частині, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради, в якому, з урахуванням нової редакції позовної заяви, поданої до суду 03.10.2023, та заяви про уточнення позовних вимог від 27.11.2023, просить:

1) визнати протиправними дії Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо прийняття рішення від 07.12.2022 №663-1, якими перевищено свої повноваження шляхом встановлення правових норм, що суперечать закону та незаконно обмежують права позивача;

2) визнати протиправним та недійсним положення пункту 2 та додатку 2 до рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 в частині самовільного протиправного обмеження пільг, передбачених законодавством України, зокрема Законом України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-XII);

3) визнати протиправним положення пункту 2 та додатку 2 до рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 щодо не включення у перелік категорій громадян, яким буде надаватись право безкоштовного проїзду у міському транспорті загального користування (автобусі), всіх осіб з інвалідністю першої та другої груп незалежно від діагнозу та характеру захворювання;

4) зобов`язати Виконавчий комітет Луцької міської ради внести відповідні зміни до рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1, а саме: внести у додаток 2 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 відомості щодо права користуватись пільговим (безкоштовним) проїздом у міському транспорті загального користування інвалідам першої та другої груп незалежно від діагнозу і характеру захворювання;

5) заборонити Виконавчому комітету Луцької міської ради приймати рішення, якими додатково встановлювати та обмежувати пільги, що передбачені законодавством України;

6) стягнути з Виконавчого комітету Луцької міської ради на користь позивача для відшкодування завданої моральної шкоди 194450,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із запровадженням у м.Луцьку електронної системи оплати проїзду ТОВ «Сіті кард систем» позивачу як особі з інвалідністю ІІ групи видано пільговий електронний квиток для реєстрації проїзду у міському транспорті загального користування м.Луцька. Однак працівниками перевізника позивачу було повідомлено, що він не має права пільгового (безкош товного) проїзду у міському транспорті загального користування (автобусах), оскільки рі шенням Луцької міської ради встановлено вичерпний перелік категорій осіб, які таким пра вом користуються та особам з інвалідністю ІІ групи із загальним захворюванням таке право не пе редбачено. На інформаційний запит позивача листом від 17.09.2023 №1-8/314/2023 Виконав чий комітет Луцької міської ради направив копію рішення від 07.12.2022 №663-1, пунктом 2 якого затверджено перелік категорій громадян, що зареєст ровані в м.Луцьку та інших населених пунктах, що належать до Луцької міської територіаль ної громади, і яким бездотаційно буде надаватись безкоштовний проїзд при здійсненні пере везень міським громадським транспортом (автобус) у 2023 році (при пред`явленні відповід ного посвідчення та електронного квитка) згідно з додатком 2; додатком 2 до вказаного рішення передбачено право безкоштовного проїзду у міському громад ському транспорті (автобусі) для окремих груп осіб з інвалідністю із визначеними відпові дачем діагнозами (осіб з інвалідністю з дитинства II групи, осіб з інвалідністю гемодіаліз при наявності медичної довідки, осіб з інвалідністю II групи з ураженням опорно-рухового апарату). Позивач зазначає, що оскільки в його посвідченні особи з інвалідністю ІІ групи вказано діагноз «загальне захво рювання», то згідно з наведеною у листі інформацією безоплатний проїзд пільгової кате горії «особа з інвалідністю II групи» передбачено тільки у електротранспорті.

Позивач вважає вказане рішення Виконав чого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 незаконним, оскільки таке обмежує його право на пільговий проїзд у всіх видах міського транспорту загального користування, зокрема і в автобусах, гарантоване статтею 38-1 Закону № 875-XII, що, у свою чергу, створює конфлікти з працівниками перевізників. При цьому, зазначає, що право на пільги встановлюється виключно законами України, прийняття яких відноситься до повноважень Верховної Ради України, тому присвоєння відповідачем повноважень Верховної Ради України є незаконним. Також позивач зазначає, що незаконними рішеннями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у пере живаннях та душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок протиправних рішень відповіда ча; моральна шкода за підрахунками позивача становить 194450,00 грн., яку він просить стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції зазначив, що рішення Виконав чого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 не суперечить Закону № 875-XII, на який посилається позивач, а уточнює його саме з приводу бездотаційності, тобто регулює відносини між організатором перевезень та перевізником в частині відшкодування коштів за пільговий проїзд перевізнику. Зазначає, що органи місцевого самоврядування не несуть відповідальність за дії перевізників; перевізники, які здійснюють перевезення по місту Луцьку є юридичними особами приватного права і не є комунальними підприємствами та несуть відповідальність за свої дії самостійно, окрім КП «Луцьке підприємство електротранспорту», на яке у позивача скарг немає. Також вважає безпідставними позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, так як, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди в результаті оскаржуваного рішення; причинний зв`язок між вказаним рішенням та діями перевізників відсутній, а тому відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди не повинен нести Виконавчий комітет Луцької міської ради. Щодо позовних вимог про зобов`язання внести відповідні зміни до рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 та заборонити Виконавчому комітету Луцької міської ради приймати рішення, якими додатково встановлювати та обмежувати пільги, що передбачені законодавством України, то зазначає, що такі не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, та є втручанням в дискреційні повноваження Виконавчого комітету Луцької міської ради. З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 08.01.2024 позивач просив задовольнити позов повністю, а представник відповідача просив у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання та йому видано пільговий електронний квиток для оплати реєстрації проїзду в громадському транспорті міста Луцька, про що свідчать копії відповідного пенсійного посвідчення та електронного квитка.

07.12.2022 Виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення №663-1 «Про перелік категорій громадян, яким буде надаватись безкоштовний проїзд при здійсненні перевезень пасажирів громадським транспортом (автобус, тролейбус) Луцької міської територіальної громади у 2023 році», пунктом 2 якого затверджено перелік категорій громадян, що зареєстровані в м.Луцьку та інших населених пунктах, що належать до Луцької міської територіальної громади, і яким бездотаційно буде надаватись безкоштовний проїзд при здійсненні перевезень міським громадським транспортом (автобус) у 2023 році (при пред`явленні відповідного посвідчення та електронного квитка) згідно з додатком 2.

Додатком 2 до рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 у Перелік категорій громадян, яким бездотаційно буде надаватись безкоштовний проїзд при здійсненні перевезень міським громадським транспортом (автобус) у 2023 році включено такі категорії, зокрема, особи з інвалідністю внаслідок війни (4); особи, що супроводжують особу з інвалідністю внаслідок війни І групи (5); діти з інвалідністю віком до 18 років (8); особи, які супроводжують дітей з інвалідністю віком до 18 років (9); особа з інвалідністю з дитинства І групи (10); особи, що супроводжують особу з інвалідністю з дитинства І групи (11); особа з інвалідністю з дитинства II групи (12); особи з інвалідністю (гемодіаліз, при наявності медичної довідки з лікувальної установи) (13); особи з інвалідністю по зору (19); особи, що супроводжують особу з інвалідністю І групи по зору (20); особи з інвалідністю І групи з ураженням опорно-рухового апарату (21); особи, що супроводжують особу з інвалідністю І групи з ураженням опорно-рухового апарату (22); особи з інвалідністю II групи з ураженням опорно-рухового апарату (23).

Як стверджує ОСОБА_1 , працівниками перевізника йому було повідомлено, що він не має права пільгового (безкош товного) проїзду у міському транспорті загального користування (автобусах), оскільки рі шенням Луцької міської ради встановлено вичерпний перелік категорій осіб, які таким пра вом користуються та особам з інвалідністю ІІ групи загального захворювання таке право не пе редбачено.

На інформаційний запит позивача Виконав чий комітет Луцької міської листом від 17.09.2023 №1-8/314/2023 повідомив, що рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 затверджено переліки категорій громадян, що зареєстровані в м.Луцьку та інших населених пунктах, що належать до Луцької міської територіальної громади, і яким буде надаватись безоплатний проїзд при здійсненні перевезень громадським транспортом у тролейбусах та автобусі Луцької міської територіальної громади у 2023 році, в якому передбачено безоплатний проїзд пільгової категорії «особа з інвалідністю ІІ групи» тільки в електротранспорті. Компенсація за пільгове перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування в бюджеті Луцької міської територіальної громади на 2023 рік не передбачена, тому відповідно до умов договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом пільгові перевезення надаються безкоштовно та бездотаційно згідно з переліком, встановленим рішенням виконавчого комітету на відповідний рік, не більше семи пасажирів одночасно в салоні автобуса під час руху на маршруті, які зареєстровані в Луцькій міській територіальній громаді.

Позивач, вважаючи пункт 2 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 та додаток 2 до вказаного рішення незаконними та такими, що порушують його право на безоплатний проїзд у всіх видах громадського транспорту загального користування, зокрема і в автобусах, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 38-1 Закону № 875-XII особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю першої групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю або дитину з інвалідністю), мають право на 50-відсоткову знижку вартості проїзду на внутрішніх лініях (маршрутах) повітряного, залізничного, морського, внутрішнього водного та автомобільного транспорту в період з 1 жовтня по 15 травня.

Пільгове перевезення осіб з інвалідністю здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України «Про транспорт».

Звуження змісту та обсягу права осіб з інвалідністю на пільговий проїзд транспортом не допускається.

Порядок транспортного обслуговування осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю на пільгових умовах визначається нормативно-правовими актами, що регламентують правила користування громадянами повітряним, залізничним, морським, внутрішнім водним, автомобільним та міським електричним транспортом.

Статтею 12 Закону України від 10.11.1994 №232/94-ВР «Про транспорт» (далі Закон №232/94-ВР) визначено обов`язки та права підприємств транспорту, зокрема, встановлено, що підприємства транспорту зобов`язані забезпечувати: потреби громадян, підприємств і організацій у перевезеннях; обслуговування пасажирів під час довготривалих перевезень доброякісною питною водою, харчуванням, можливість задоволення інших біологічних потреб; якісне і своєчасне перевезення пасажирів, вантажів, багажу, пошти; виконання державних завдань (контрактів) щодо забезпечення потреб оборони і безпеки України; безпеку перевезень; безпечні умови перевезень; запобігання аваріям і нещасним випадкам, усунення причин виробничого травматизму; охорону навколишнього природного середовища від шкідливого впливу транспорту; права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III).

Органи місцевого самоврядування входять до системи органів державного регулювання та контролю діяльності автомобільного транспорту. Згідно із частиною дев`ятою статті 6 Закону №2344-III органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Відповідно до статті 7 Закону №2344-III на міських, приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території однієї територіальної громади, забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на виконавчий орган ради, що представляє інтереси відповідної територіальної громади.

За приписами частини першої статті 31 Закону №2344-III відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Згідно із частиною першою статті 42 Закону №2344-III договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до статті 29 Закону №2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Згідно зі статтею 37 Закону №2344-III пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

З аналізу вищенаведеного слідує, що саме автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забезпечують пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами; такому автомобільному перевізнику забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

При цьому, реалізація права на пільговий проїзд відбувається у порядку та умовах, встановлених законом. Право громадян на пільговий проїзд на автобусних маршрутах загального користування, які відповідно до законодавства користуються такими правами, не ставиться у залежність від проведення органом місцевого самоврядування компенсації витрат перевізника у зв`язку із таким перевезенням.

Отже, не проведення такої компенсації витрат або їх компенсування перевізнику не у повному обсязі ніяким чином не впливає на інтереси позивача у реалізації в установленому порядку права на пільговий проїзд.

Відповідно до підпунктів 10, 10-1, 10-2 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: зокрема щодо затвердження маршрутів і графіків руху, правил користування міським пасажирським транспортом незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством; прийняття рішення про впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності та визначення особи, уповноваженої здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду; встановлення порядку функціонування та вимог до автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності, а також видів, форм носіїв, порядку обігу та реєстрації проїзних документів.

Отже, згідно статті 7 Закону №2344-III, підпунктів 10, 10-1, 10-2 пункту «а» частини першої статті 30 Закону №280/97-ВР виконавчий комітет наділений власними повноваженнями щодо регулювання сфери організації міського пасажирського транспорту.

Судом встановлено, що пунктом 2 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 «Про перелік категорій громадян, яким буде надаватись безкоштовний проїзд при здійсненні перевезень пасажирів громадським транспортом (автобус, тролейбус) Луцької міської територіальної громади у 2023 році» затверджено перелік категорій громадян, що зареєстровані в м.Луцьку та інших населених пунктах, що належать до Луцької міської територіальної громади, і яким бездотаційно буде надаватись безкоштовний проїзд при здійсненні перевезень міським громадським транспортом (автобус) у 2023 році (при пред`явленні відповідного посвідчення та електронного квитка) згідно з додатком 2.

Пунктом 4 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 також зобов`язано Відділ транспорту довести до відома підприємств та підприємців, які здійснюють перевезення пасажирів на міських та приміських автобусних маршрутах, та включити додатки 2 та 3 рішення до переліку візуальної інформації у транспортних засобах.

Проаналізувавши пункт 2 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 та додаток 2 до вказаного рішення, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем в межах повноважень, не звужує зміст та обсяг права позивача на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (автобусі), не суперечить вимогам Закону №875-XII. Суд також зазначає, що окрім візуалізації інформації (пункт 4 рішення) перевізники повинні виконувати дане рішення, а також дотримуватися законодавства України щодо пільгового перевезення осіб з інвалідністю, яке оскаржуваним рішенням ніяк не виключено.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 у справі №803/993/18.

Підсумовуючи вище викладене суд дійшов висновку, що оскаржуваним у даній справі рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 та додатком 2 до вказаного рішення не порушено прав позивача на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (автобусі), вказане рішення прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо прийняття рішення від 07.12.2022 №663-1, якими перевищено свої повноваження шляхом встановлення правових норм, що суперечать закону та незаконно обмежують права позивача, визнання протиправним та недійсним положення пункту 2 та додатку 2 до рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 в частині самовільного протиправного обмеження пільг, передбачених законодавством України, зокрема Законом № 875-XII, та визнання протиправним положення пункту 2 та додатку 2 до рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 щодо не включення у перелік категорій громадян, яким буде надаватись право безкоштовного проїзду у міському транспорті загального користування (автобусі), всіх осіб з інвалідністю першої та другої груп незалежно від діагнозу та характеру захворювання, до задоволення не підлягають.

Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам щодо реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, визначено поняття дискреційних повноважень - сукупність прав та обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один із кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини та дискреційні повноваження Виконавчого комітету Луцької міської ради, суд дійшов висновку і про безпідставність позовних вимог про зобов`язання Виконавчий комітет Луцької міської ради внести відповідні зміни до рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.12.2022 №663-1 та заборонити відповідачу приймати відповідні рішення.

Щодо стягнення на користь позивача 194450,00 грн. моральної шкоди, то суд зазначає, відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга статті 23 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою названої статті обумовлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою.

З урахуванням наведеного та з огляду на необґрунтованість позовних вимог та відсутність обставин для їх задоволення, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, яка є похідною.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 243 ч. 3, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Б. Хмельницького, 19, ідентифікаційний код 04051327).

Суддя О. О. Андрусенко

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2024 року.