Справа № 200/4732/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року справа №200/4732/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року (повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року) у справі № 200/4732/23 (суддя в І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обрахунку розміру пенсії за загальною формулою розрахунку розміру пенсії за віком, визначеною ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), без застосування її мінімального розміру відповідно до ст. 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345-VI);

- зобов`язати провести перерахунок пенсії з моменту її призначення, а саме з 03.01.2022, визначивши її в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI.

На обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідач протиправно розрахував йому пенсію за загальною формулою, визначеною ст. 27 Закону № 1058-IV, та не застосував при розрахунку пенсії її мінімальний розмір, визначений ст. 8 Закону № 345-VI, яка вимагає наявності 15 років підземних робіт.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обрахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за загальною формулою розрахунку розміру пенсії за віком, визначеною ст. 27 Закону № 1058-IV, без застосування її мінімального розміру відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з моменту її призначення, а саме з 03.01.2022, визначивши її в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі № 200/2666/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління виконано управлінням у повному обсязі та згідно приписів резолютивної частини. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2022 № 200/2666/22 повторно розглянуто заяву 03.01.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, до пільгового стажу зараховано періоди роботи з 10.05.2000 по 29.01.2005, з 09.03.2005 по 02.04.2018, з 06.04.2018 по 26.02.2020.

В квітні 2023 рішення суду Головним управлінням виконано відповідно до покладених судом зобов`язань в межах своєї компетенції в повному обсязі.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції при відкритті провадження у справи повинен впевнитися в тому, який саме суб`єкт владних повноважень приймав спірне рішення, що стало підставою для звернення до суду та є предметом розгляду у цій справі.

Звертає увагу суду, що підставою звернення до суду та предметом спору в даній справі є виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2022 по справі № 200/2666/22 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду у цій справі.

Наведене рішення виконувалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відповідно до покладених зобов`язань, а тому, на переконання апелянта, належним відповідачем є саме цей пенсійний орган.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 11.08.1999.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 200/2666/22 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.01.2022 №74 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV, із зарахуванням до пільгового стажу: періоду роботи ОСОБА_1 на ДВАТ «Шахта «Білицька» ДХК «Добропіллявугілля» з 10.05.2000 по 29.01.2005 електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, на ДП ВК «Краснолиманська» з 09.03.2005 по 02.04.2018 електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, на ТОВ «Краснолиманське» з 06.04.2018 по 26.02.2020 електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року задоволено частково апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 200/2666/22. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 200/2666/22 змінено. Змінено в абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 200/2666/22 слова «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області», словами «Головне управління пенсійного фонду України в Львівській області». Змінено в абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 200/2666/22 слова «Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області», словами «Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 200/2666/22 залишено без змін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі № 200/2666/22 виправлено описку допущену в абзаці третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 200/2666/22. Вирішено вважати вірним: «…із зарахуванням до пільгового стажу як працівника, безпосередньо зайнятого повний робочий день на підземних гірничих роботах: періоду роботи ОСОБА_1 на ДВАТ «Шахта «Білицька» ДХК «Добропіллявугілля» з 10.05.2000 по 29.01.2005 електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, на ДП ВК «Краснолиманська» з 09.03.2005 по 02.04.2018 електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, на ТОВ «Краснолиманське» з 06.04.2018 по 26.02.2020 електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті.».

Судом апеляційної інстанції у справі № 200/2666/22 встановлено, що 3 січня 2022 року ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначенням пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Заява позивача про призначення пенсії від 03.01.2022 була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, за результатом якої прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.01.2022 №74.

Рішення про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на пільгових умовах до дати заповнення трудової книжки, згідно довідок від 08.09.2021 №425арх, виданої ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» (відсутня інформація про накази на прийняття та звільнення), від 04.11.2021 №214, виданої ТОВ «Краснолиманське», від 09.08.2021 №505 виданої ДП «Добропіллявугілля-видобуток». Страховий стаж особи становить 25 років 10 місяців 1 день (в т.ч. додаткові роки за список №1-1 рік).

У цій справі судом установлено, що відповідно до рішення від 18.08.2023 № 74 (з Підсистеми призначення і виплати пенсії ПФУ) позивачу з 03.01.2022 призначено пенсію за рішенням суду відповідно до Закону України №1058-IV, Прикінцеві положення, п. 2, ч. 1; Закону України № 1788, ст.14 (Роботи підземні, професії за пост. №202 (25)). Зазначено, що страховий стаж (повний) складає 46 років 2 місяця 1 день, в тому числі: роботи підземні, професії за пост. №202 (25) складають 25 років 1 місяць 15 днів. Сума пенсії складає 13 648,41 грн.

Органом ПФУ у вказаному рішенні зазначено: 5735 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Добропілля).

Позивач надав до суду лист Пенсійного фонду України від 17.08.2023 № 31159-30518/Ф-03/8-2800/23, в якому позивачу повідомлено про те, що за матеріалами його електронної пенсійної справи на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі № 200/2666/22, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 та ухвали Донецького окружного адміністративного суду про виправлення описки від 13.06.2023 з 03.01.2022 йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV. Зазначено, що рішення суду виконано в межах покладених зобов`язань. Також роз`яснено, що зобов`язань щодо обчислення розміру його пенсії відповідно до статті 28 Закону № 1058-IV, як особі, на яку поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці рішення суду не містить. Листом відповідача від 25.08.2023 № 16534-15683/Ф-02/8-0500/23 ОСОБА_1 повідомлено про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі № 200/2666/22 з 03.01.2022 йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV. Розмір призначеної пенсії з 03.01.2022 склав 13 548,41 грн. Виплата поточної пенсії розпочнеться з вересня 2023 року. Доплата згідно рішення суду за період з 03.01.2022 по 31.08.2023 нарахована Головним управлінням на виплатний період вересня поточного року. Зазначено, що після виконання рішення суду по його пенсійній справі проведено всі перерахунки, передбачені чинним законодавством. Також зазначено, що станом на 01.08.2023 розмір його пенсії складає 13 648,14 грн.

З трудової книжки позивача НОМЕР_2 випливає, що всю свою трудову діяльність позивач працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті.

Спірні правовідносини виникли щодо розповсюдження на позивача приписів ст. 8 Закону № 345-VI.

Частиною 1 ст. 27 Закону № 1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Водночас, абзацом третім ч. 1 ст. 28 указаного Закону встановлено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VI, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 40 Закону № 1058-IV визначено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Також ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтею 8 Закону № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17 Верховний Суд зазначив наступне: «Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день».

До Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, належать, зокрема, працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо) (Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень).

Як було зазначено, всю свою трудову діяльність позивач працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті. Також з рішення від 18.08.2023 № 74 випливає, що пенсія позивачу призначена згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV і Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Отже, позивач належить до кола працівників, на яких поширюється дія ст. 8 Закону № 345-VI, оскільки посада позивача, зазначена в Списку № 1 і він зайнятий на підземних роботах повний робочий день не менш як 15 років.

Відповідачем у відзиві на позов не наведено аргументів, які б спростовували належність позивача до осіб, на яких поширюється дія ст. 8 Закону № 345-VI.

Також відповідачем не спростовано того, що пенсія позивача нараховується з урахуванням приписів ст. 8 Закону № 345-VI.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що фактично доводи відповідача по суті зводяться до того, що в судових рішеннях у справі № 200/2666/22 були відсутні зобов`язання, щодо зарахування спірних періодів роботи до ст. 8 Закону № 345-VI. Але суд відхиляє ці доводи, оскільки саме орган Пенсійного фонду України, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, має правильно визначити розмір пенсії особи, у тому числі щодо поширення на особу дії ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно з п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже, виплату пенсії проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Щодо доводів апелянта про неналежність відповідача у цій справі.

Як було вже зазначено вище, апелянт зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснювало виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2022 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 по справі № 200/2666/22, тому належним відповідачем є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 48 КАС України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Позивачем в адміністративному позові не заявлені позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Виплату пенсії проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи і таким органом у спірних правовідносинах є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Тому, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як відповідача.

Між цим, ухвалою місцевого суду від 28 вересня 2023 року за наведених мотивів у задоволенні клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як відповідача було відмовлено.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 200/4732/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 18 січня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

А. В. Гайдар