Справа № 140/33498/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

15 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/33498/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (далі - Постанова №713); зобов`язання провести з 01 червня 2022 року нарахування та виплату щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн відповідно до вказаної постанови, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (далі - Закон №2262-XII), з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-XII. На виконання Постанови №713 ГУ ПФУ у Волинській області з 01 липня 2021 року здійснювало йому щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. Однак після проведення на виконання рішення суду у справі №140/17034/21 перерахунку пенсії відповідач припинив виплату доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.22-23).

Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року позовну заяву на підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України було залишено без руху (а.с.29-30).

На виконання цієї ухвали до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду (а.с.34-37).

Ухвалою суду від 15 січня 2024 року продовжено розгляд справи.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість причин пропуску позивачем строку звернення до суду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог за період з 01 червня 2022 року по 01 травня 2023 року з таких мотивів та підстав.

Як слідує з витягу про перерахунок пенсії за пенсійною справою №ХА5534-МВС, з 01 липня 2021 року позивачу на підставі Постанови №713 встановлено щомісячну доплату у сумі 2000,00 грн до основного розміру пенсії (2394,32 грн), обчисленого у розмірі 58 відсотків від грошового забезпечення у сумі 4128,14 грн (а.с.14).

Розрахунком з пенсійної справи №ХА5534-МВС (а.с.15) підтверджується, що починаючи з 01 червня 2022 року, після проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі №140/17034/21, позивачу не виплачується щомісячна доплата в сумі 2000,00 грн, яка йому була встановлена відповідно до Постанови №713 з липня 2021 року.

Зазначені дії позивач вважає протиправними, що й стало підставою звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм вказує на те, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатись необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №340/1019/19).

При цьому у вказаній постанові Верховний Суд наголосив на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону №2262-ХІІ, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше останнього числа місяця, за який вона виплачується, позивач до кінця кожного місяця був обізнаний про розмір пенсійної виплати та мав можливість відслідковувати, як змінюється її розмір.

Так з 01 липня 2021 року загальний розмір пенсійної виплати становив 4394,32 грн: 2394,32 грн - основний розмір пенсії та 2000,00 грн - щомісячна доплата відповідно до Постанови №713 (а.с.14).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі №140/17034/21 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області від 17 травня 2021 року №33/23-304д про розмір грошового забезпечення.

З 01 червня 2022 року, після перерахунку пенсії на виконання рішення суду, основний розмір пенсійної виплати становить 7927,59 грн (58 відсотків від грошового забезпечення у сумі 13668,26 грн, зазначеного у довідці від 17 травня 2021 року №33/23-304д) та 1109,86 грн - індексація, а всього 9037,45 грн (а.с.15).

Позивач, якому з 01 червня 2022 року після перерахунку пенсії було припинено виплату щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, яка встановлена з 01 липня 2021 року, отримавши пенсійну виплату за червень 2022 року, вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав та законних інтересів. Простим математичним розрахунком можливо встановити, що перерахований розмір пенсійної виплати (9037,45 грн) є меншим, ніж коли б надалі виплачувалася щомісячна доплата у сумі 2000,00 грн до основного розміру пенсії 7927,59 грн.

Отримання ж позивачем листа відповідача від 18 серпня 2023 року №27064-26511/З-02/8-0300/23 про відмову у встановленні щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш як через рік після отримання пенсії за червень 2022 року.

Із цим позовом позивач звернувся лише 02 листопада 2023 року, тобто з пропуском встановленого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду з позовними вимогами за період, що передує цьому строку (тобто, за період з 01 червня 2022 року по 01 травня 2023 року).

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і т.п. Не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивач у заяві від 08 січня 2024 року просив поновити йому строк звернення до суду. При цьому з одного боку він стверджує, що йому не було відомо про невідповідність розміру його пенсії вимогам чинного законодавства до отримання листа ГУ ПФУ у Волинській області від 18 серпня 2023 року №27064-26511/З-02/8-0300/23 та протоколів про перерахунок пенсії, а з іншого боку вважає, що право щодо перерахунку пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ.

Суд уже висловив свою позицію щодо моменту, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення свого права у зв`язку із припиненням йому виплати з 01 червня 2022 року щомісячної доплати у сумі 2000,00 грн та повторює, що звернення до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату щомісячної доплати відповідно до Постанови №713, на що надано відповідь листом від 18 серпня 2023 року №27064-26511/З-02/8-0300/23, додатково вказує на обізнаність позивача про припинення виплати такої доплати.

З приводу аргументів позивача про те, що позов може бути подано без обмеження будь-яким строком відповідно до положень частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ, то такі доводи є помилковими.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ (стосується строку перерахунку пенсій) перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Однак у цій справі спір виник щодо невиплати доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн на підставі Постанови №713, а не щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення. Тому норми частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ застосуванню не підлягають.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми статей 51, 55 Закону №2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

За змістом статті 55 Закону №2262-ХІІ (стосується виплата пенсії за минулий час) строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №600/4491/21-а).

У спірних правовідносинах доплата до пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713 з червня 2022 року пенсійним органом не була нарахована, а тому приписи статті 55 Закону №2262-ХІІ у цій справі також не підлягають застосуванню.

Досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2021 року у справі №640/20314/20 зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Проте позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначив жодних поважних причин, які об`єктивно не залежали від нього та позбавляли його права на звернення до суду у вказаній вище частині позовних вимог протягом шестимісячного строку після отримання пенсії без щомісячної доплати у сумі 2000,00 грн.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як визначено пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений частиною другою статті 122 КАС України строк звернення до суду в частині позовних вимог (за період з 01 червня 2022 року по 01 травня 2023 року), належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами позивач не надав, тому суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду у цій частині позовних вимог на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись частиною третьою статті 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 248, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог за період з 01 червня 2022 року по 01 травня 2023 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк