Справа № 240/20495/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у роз`ясненні судового рішення)

17 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/20495/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати відмову в задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 15.06.2023 року про звільнення з військової служби на підставі пп. «н» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» неправомірною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 (РНОІСПП НОМЕР_2 ) з військової служби на підставі пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» на підставі її рапорту від 15.06.2023.

Рішенням суду від 23 жовтня 2023 року ухвалено: Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії. Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 в задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 15.06.2023 про звільнення з військової служби на підставі пп. «п» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 15.06.2023 про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

До суду 25.12.2023 надійшла заява позивача представника про роз`яснення рішення суду. Позивач у заяві зазначає, що відповідачу є не зрозумілим, за якою підставою звільнити позивача зі служби та як обґрунтувати звільнення. Представник відповідача у заяві зазначає про відсутність підстав, що підпадають під пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та зазначає, що є не зрозумілим, яким чином застосувати рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця.

Суд зауважує, що адміністративна справа №240/20495/23 розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін), визначеному ст.262 ч. 5 КАС України, а тому і заяви сторін про роз`яснення рішення суду розглядаються у порядку письмового провадження.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Відповідно до положень частини 2 та частини 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27 лютого 2019 року у зразковій справі №806/3265/17.

У пункті 19 Постанови "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Суд зазначає, що необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена нечіткістю судового акту за змістом, тобто коли певний судовий акт є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких ухвалений такий акт, так і для тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання цього судового акту.

Разом з тим, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зміст закону свідчить, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Наведені сторонами у заявах доводи не обґрунтовують необхідності надання судом роз`яснення саме резолютивної частини рішення суду в справі №240/20495/23.

Отже, оскільки рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 є чітким, зрозумілим, належним чином вмотивованим, з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України та не потребує роз`яснення, то суд дійшов висновку, що заяви про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню.

Разом з тим, вартим уваги відповідача є встановлена судом під час розгляду адміністративної справи обставини: "З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що інтереси неповнолітньої дитини, обоє батьків якої є військовослужбовцями, що проходять військову службу під час дії воєнного стану, не враховані відповідачем при розгляді рапорту позивача від 15.06.2023 (позивач до рапорту надавала копію довідки Військової частини НОМЕР_4 від 25.05.2023 у якій вказано, що ОСОБА_2 , батько неповнолітньої дитини позивача, перебуває на військовій службі у Військовій частини НОМЕР_5 на посаді майора медичної служби, а отже відповідач був обізнаний про вказану обставину, однак не врахував її при прийнятті рішення)".

Окрім того, за результатом розгляд спору між сторонами суд ухвалив визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 в задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 15.06.2023 про звільнення з військової служби та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 15.06.2023 про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з урахуванням висновків суду.

Керуючись статтями 243, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 та Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Лавренчук