Справа № 160/19153/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваль Олександр Володимировича, до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваль Олександр Володимировича, до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій позивач просить суд:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи до пільгового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ), а саме:
по Списку №1: з 13.03.1986 по 14.05.1986, з 18.05.1986 по 07.06.1988, з 22.06.1988 по 05.06.1989, з 26.06.1989 по 05.11.1993, по Списку №2: з 18.02.1997 по 21.03.2006 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) з моменту настання права з 14.05.2023.
Позовна заява не відповідала вимогам, установленим ст.ст.160, 161 КАС України, тому ухвалою суду від 03.08.2023 була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.
07.08.2023 до суду від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено копію квитанції про доплату позивачем судового збору у цій справі.
Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
29.08.2023 до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач-2) на позовну заяву, в якому вказано, що відповдачем-2 прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачу призначенні пенсії за віком за Списком №2 у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців).
27.09.2023 через систему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач-3) надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, за доводами відповідача-3, у нього відсутні усі підстави для призначення пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку, що передбачено пунктом 2 частини 2 ст. 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у позивача відсутній необхідних пільговий стаж роботи по Списку № 2, а саме - 12 років 6 років.
Згідно з довідками Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа, позовна заява та ухвала від 14.08.2023 були доставлені до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1).
Проте, відповідач-1 не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву та не повідомив поважності причин його неподання, тому з огляду на ч.6 ст.162 КАС України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
29.09.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав доводи, наведені в обгрунтування позовних вимог, а також зазначив, що не подавши відзив у встановлений судом строк, відповідачі з огляду на положення ч.4 ст.159 КАС України, визнали позовні вимоги позивача в повному обсязі.
Ухвалою суду від 14.08.2023 витребувано у відповідачів належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.
Витребувані судом документи відповідачами надані не були.
Відповідно до ч.9 ст.80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
З огляду на викладені норми процесуального закону та ненадання відповідачами витребуваних судом документів, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
01.06.2023 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням від 08.06.2023 №35, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач-2) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

У рішенні, з-поміж іншого, зазначено, що період який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві.

Атестація робочого місця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.08.1992, як передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.

Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 при визначенні прав на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Не враховано до стажу за Списком №2 період роботи згідно довідки від 24.03.2023 №99, оскільки довідка не відповідає додатку №5 пункту 20 постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Відповідно наданих до заяви документів (ідентифікаційний номер, військовий квиток, трудова книжка, довідка про підтвердження трудового стажу) загальний страховий стаж складає 36 років 5 місяців 27 днів, пільговий стаж за Списком №2 не враховано.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 (12 років 6 місяців).

10.07.2023 позивач повторно звернувся до органів пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням від 17.07.2023 №35, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач-3) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

У рішенні, зокрема, зазначено, що пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 55 років.

Вік заявника 55 років 1 місяць 27 днів.

Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить не менше 30 років.

Страховий стаж особи становить 35 років 4 місяці 20 днів.

Пільговий стаж особи по Списку №2 відсутній.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 12 років 6 місяців.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня, встановленого для виробництва. Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списком, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. Відсутність чи не підтвердження хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи;

за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи по списку №2 згідно довідок від 24.03.2023 №99, від 08.05.2023 №217, оскільки довідки не відповідають додатку №5 пункту 20 постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Відповідно до пункту 20 постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Атестація робочого місця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.08.1992, як передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.

Додатковий коментар: відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу.

Позивач не погоджується з такими рішеннями органів пенсійного фонду, тому і звернувся з цим позовом до суду. При цьому, суд зазначає, що у справі відсутній спір щодо віку позивача та його страхового стажу, які необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Спірним питанням є наявність у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

- працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV);

- працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІV).

Таким чином, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у особи має бути не менше 30 років страхового стажу (для чоловіків), не менше 12 років 6 місяців стажу (для чоловіків) на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, та особа має досягти віку 55 років.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 Серія НОМЕР_2 містить, з-поміж інших, такі записи про періоди роботи позивача (мовою трудової книжки):

Верхнеднепровский горно-металлургический комбинат

2) 13.03.1986 принят на производство №3 электросварщиком ручной сварки по 4 разряду по направлению управления профтехобразования;

3) 14.05.1986 уволен по п.3 ст.36 КЗОТ УССР (призыв на военную службу);

4) 18.05.1986 по 07.06.1988 служба в рядах Советской Армии;

Верхнеднепровский горно-металлургический комбинат

5) 22.08.1988 зачислен на производство №3 электрогазосварщиком по 3 разряду;

6) уволен по ст.38 КЗОТ УССР (собственное желание);

Верхнеднепровский горно-металлургический комбинат

7) 26.06.1989 принят в ремонтно-механический цех электрогазосварщиком в металлургическом цехе №3, участка внешнего ремонта по 4 разряду;

8) 01.02.1991 перемещен в цех по ремонту технологического оборудования металлургического комплекса электрогазосварщиком в металлургическом цехе №3 по 4 разряду;

9) 01.03.1992 присвоен 5 разряд электрогазосварщика в металлургическом цехе №3;

10) 01.12.1992 перемещен в Управление «Мехремонт» по ремонту технологического оборудования зданий и сооружений цехов комбината электрогазосварщиком в металлургическом цехе №3 по 5-му разряду;

11) 05.11.1993 уволен по ст.38 КЗоТ Украины (собственное желание);

Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат

16) 18.02.1997 принят в управление «Энергоремонт» электросварщиком ручной сварки по 5 разряду;

17) 01.03.2001 присвоен 6 разряд электросварщика ручной сварки;

18) 01.06.2003 переведен в специализированное управление ремонта и монтажа электросварщиком ручной сварки ТЕЦ по 6-му разряду;

19) ДП «Вольногорский горно-металлургический комбинат» ГАК «Украинские полиметаллы» 15 декабря 2004 г. реорганизовано в филиал «Вольногорский горно-металлургический комбинат» ЗАО «Крымский титан». Приказ от 16.12.2004 года.

20) 01.03.2005 переведен в теплоэлектроцентраль электросварщиком ручной сварки котлотурбинного цеха по 6-му разряду;

21) 21.03.2006 уволен по ст.36 КЗОТ Украины по собственному желанию.

Позивач у позові вказує, що періоди його роботи з 13.03.1986 по 14.05.1986, з 22.06.1988 по 05.06.1989, з 26.06.1989 по 05.11.1993 мають бути зараховані до пільгового стажу за Списком №1, а період роботи з 18.02.1997 по 21.03.2006 за Списком №2.

Відповідачі ж в оскаржуваних рішеннях зазначили, що до пільгового стажу не зараховано період роботи по списку №2 згідно з довідками від 24.03.2023 №99, від 08.05.2023 №217, оскільки довідки не відповідають додатку №5 пункту 20 постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Так, 24.03.2023 Приватним акціонерним товариством «Юкрейніан Кемікал Продактс» ОСОБА_1 видана довідка №99 про те, що він дійсно працював у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» та його трудовий стаж становить:

1. 13.03.1986 р. Прийнятий у виробництво № 3 електрозварником ручного зварювання, нак. 102 від 13.03.1986 р.

2. 14.05.1986 р. Звільнений по п. 3 ст. 36 КЗпП України, призов на військову службу, нак. 245 від 14.05.1986 р.

3. 22.08.1988 р. Прийнятий у виробництво № 3 електрогазозварником, нак. 590 від 22.08.1988 р. 4. 05.06.1989 р. Звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, нак. 295 від 05.06.1989 р.

5. 26.06.1989 р. Прийнятий в ремонтно-механічний цех електрогазозварником в металургійному цеху № 3, нак. 412 від 26.06.1989 р.

6. 05.11.1993 р. Звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, нак. 1189 від 02.11.1993 р.

7. 18.02.1997 р. Прийнятий в управління «Енергоремонт» електрозварником ручного зварювання, нак. 58 від 18.02.1997 р.

8. 21.03.2006 р. Звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, нак. 91 від 21.03.2006 р.

9. 03.11.2006 р. Прийнятий в енергоцех слюсарем-електриком з ремонту електроустаткування відділення з ремонту електромашин електроремонтної дільниці, нак. 104 від 01.11.2006 р.

10. 10.11.2014 р. Звільнений в зв`язку з переведенням у філію «ВГМК» ДП «ОГХК», п. 5 ст. 36 КЗпП України, нак. 568п від 31.10.2014 р.

Крім цього, 08.05.2023 Приватним акціонерним товариством «Юкрейніан Кемікал Продактс» видана довідка №217 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Довідка видана ОСОБА_1 про те, що зазначена особа працювала повний робочий день у Філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс»

1. за період з 13 березня 1986 р. по 14 травня 1986 р. виконувала Роботи по зварюванню складних деталей виробництва № 3 за професією, посадою Електрозварник ручного зварювання, що передбачена Списком один розділ - підрозділ кодКП підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 12 лютого 1964 р. № 134-49р, постанова закрита, розділів та підрозділів не має;

2. за період з 22 серпня 1988 р. по 05 червня 1989 р. виконувала Роботи по зварюванню складних деталей виробництва № 3 за професією, посадою Електрогазозварник що передбачена Списком один розділ - підрозділ - код КП підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 12 лютого 1964 р. № 134-49р, постанова закрита, розділів та підрозділів не має;

3. за період з 26 червня 1989 р. по 31 грудня 1991 р. виконувала Роботи по зварюванню складних деталей металургійного цеха № 3 за професією, посадою Електрогазозварник що передбачена Списком один розділ - підрозділ - код КП підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 12 лютого 1964 р. № 134-49р, постанова закрита, розділів та підрозділів не має;

4. за період з 01 січня 1992 р. по 05 листопада 1993 р. виконувала Роботи по зварюванню складних деталей металургійного цеха № 3за професією, посадою Електрогазозварник що передбачена Списком один розділ ХХІІ підрозділ 1 код КП 546 підстава Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р, № 10;

Робітники постійно зайняті на роботах з радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрі радію-226 або еквівалентною за радіо токсичністю кількістю радіоактивних речовин, а також ремонт устаткування в цих умовах

Наказ про атестацію робочих місць № 147 від 17.04.1997 р. погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці № 14/1-42 від 23.04.1997 р.

5. за період з 13 березня 2001 р. по 15 січня 2003 р. виконувала Роботи по зварюванню складних деталей управління «Енергоремонт» за професією, посадою Електрозварник ручного зварювання що передбачена Списком два розділ ХХХІІІ підрозділ код КП 906 підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162;

Додаткові відомості: Наказ про атестацію робочих місць № 112 від 13.03.2001 р. з погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці.

6. за період з 16 січня 2003 р. по 31 травня 2003 р. виконувала Роботи по зварюванню складних деталей управління «Енергоремонт» за професією, посадою Електрозварника ручного зварювання що передбачена Списком два розділ ХХХІІІ підрозділ код КП 33 підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.

Наказ про атестацію робочих місць № 112 від 13.03.2001 р. в погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці.

7. за період з 01 червня 2003 р. по 28 лютого 2005 р. виконувала Роботи по зварюванню складних деталей дільниці теплоелектроцентралі спеціалізованого управління ремонту та монтажу за професією, посадою Електрозварника ручного зварювання що передбачена Списком два розділ ХХХІІІ підрозділ - код КП 33 підстава Постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.

Наказ про атестацію робочих місць № 112 від 13.03.2001 р. в погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці.

Підстава для видачі Особова картка форми Т-2, накази по комбінату, особові рахунки. Виключені періоди: відпустки без збереження заробітної плати: 27.01.2003, нак. 23к; 07.02.2003, нак.42к; 23.05.2003, нак. 134к; 01.07.2003, нак. 166к; 24.07.2003, нак. 188к; 22.08.2003, нак 228к; 28.08.2003, нак. 229к; 06.11.2003, нак. 311к; 19.01.2004, розп. 23; 29.04.2004, розп. 279; 01.06.2004, розп. 345; 11.06.2004, розп. 362; 17,18.08.2004, розп.511; 09,10.09.2004, розп. 570; 11.02.2005, розп. 17; 22.02.2005, розп.21.

Надані довідки кореспондуються з даними, що є в трудовій книжці позивача, та містять уточнюючі відомості про періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані довідки.

Крі цього, відповідно до п.23 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Вказана вище довідка від 24.03.2023 №99 підписана головою правління ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», довідка від 08.05.2023 №217 підписана головою правління та головним бухгалтером ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», обидві довідки містять печатку товариства. Довідки є чинними, доказів їх недійсності не надано.

Поряд з цим, органи пенсійного фонду обмежились тим, що вказали норми постанови КМУ від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», яким не відповідають зазначені вище довідки, але не уточнили, які саме недоліки в цих довідках були виявлені.

Таким чином, вказаними вище документами (трудовою книжкою та довідками) підтверджені періоди роботи позивача з 13.03.1986 по 14.05.1986, з 22.08.1988 (а не з 22.06.1988 як указує позивач) по 05.06.1989 та з 26.06.1989 по 05.11.1993, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 і мають бути зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Суд зазначає, що з метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Так, у період з 11.03.1994 по 16.01.2003 діяли Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

У період з 17.01.2003 по 24.06.2016 діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Вказані списки діяли в період роботи позивача з 18.02.1997 по 21.03.2006 за професією електрозварника ручного зварювання, вказаний період роботи підтверджується трудовою книжкою позивача та довідкою від 24.03.2023 №99.

Поряд з цим, довідка від 08.05.2023 №217 містить інформацію не про весь зазначений період роботи позивача. Так, у довідці йде мова про періоди роботи позивача з 13.03.2001 по 15.01.2003, з 13.03.2001 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 31.05.2003, з 16.01.2003 по 31.05.2003, з 01.06.2003 по 28.02.2005.

Суд зазначає, Список №2, затверджений постановою КМУ від 11.03.1994 №162 містить код КП 906 Електрозварник ручного зварювання, Список №2, затверджений постановою КМУ від 16.01.2003 №36 містить код КП 33 в розділі ХХХІІІ Електрозварник ручного зварювання.

Таким чином, у період з 18.02.1997 по 21.03.2006 позивач працював за професією електрозварника ручного зварювання, яка віднесена до професій, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2. Цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абз.2 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (зі змінами та доповненнями), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. «в» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Позивач зазначає, що строк військової службу в лавах Радянської армії у період з 18.05.1986 по 07.06.1988 має бути зарахований до стажу роботи позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Суд зазначає, що трудовою книжкою позивача підтверджується, що в період з 18.05.1986 по 07.06.1988 він перебував в лавах Радянської армії. Також, трудова книжка позивача свідчить, що 14.05.1986 він був звільнений у зв`язку з призовом на військову службу з посади електрозварника ручного зварювання 4 розряду. Як зазначено вище, робота позивача за цією професією дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, тому з урахуванням абз.2 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», служба позивача в лавах Радянської армії у період з 18.05.1986 по 07.06.1988 підлягає зарахуванню до стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Суд також звертає увагу, що під час розрахунку пільгового стажу позивача підлягає застосуванню п.9 Порядку №383, згідно з яким пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками (36-2003-п ), призначаються: 1) за Списком № 2 (36-2003-п ), якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1 (36-2003-п ), а інша в Списку № 2; 2) на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1 або Списку № 2 (36-2003-п ), а інша цими Списками не передбачена.

У випадку з позивачем, в періоди роботи з 13.03.1986 по 14.05.1986, з 22.08.1988 по 05.06.1989 та з 26.06.1989 по 05.11.1993 позивач виконував роботи, передбачені Списком №1, період з 18.05.1986 по 07.06.1988 (військова служба) також зараховується до пільгового стажу за Списком №1, у період з 18.02.1997 по 21.03.2006 позивач виконував роботи, передбачені Списком №2.

Також суд уважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі Порядок №442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Водночас, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі №376/1528/17.

Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Зі встановлених вище обставин суд робить висновок про те, що оскаржувані у цій справі рішення є такими, що прийняті органами пенсійного без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, і не у спосіб та не на підставах, що передбачені Конституцією і законами України, тому ці рішення є протиправними і такими, що підлягаю скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій органів пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії, суд зазначає, що оцінка дій відповідачів щодо правомірності відмови у призначенні пенсії досліджується в межах прийняття самого рішення і саме через такий спосіб захисту як визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, права позивача будуть відновлені.

У зв`язку з цим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які виразились у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України, відповідно до покладених на них завдань, зокрема, призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Поряд з цим, відповідно до п.1.1 розділу І постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2002 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», серед інших заяв, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п.4.1. Порядку №22-1).

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (4.2. Порядку №22-1).

Згідно з п.4.10. Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, заява про призначення пенсії подається особою до територіального органу Пенсійного фонду України (органу, що призначає пенсію), після сканування якої та сканування копій доданих до неї документів (формування електронної пенсійної справи), за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Отже, заява про призначення пенсії може бути розглянута як територіальним органом Пенсійного фонду, до якого заява була подана, так і іншим територіальним органом Пенсійного фонду.

А вже після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Суд зазначає, що наведений вище спосіб захисту буде сприяти позивачу в ефективному виконанні судового рішення зобов`язального характеру саме за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Також, з огляду на викладене, зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи та служби в армії з 13.03.1986 по 14.05.1986, з 18.05.1986 по 07.06.1988, з 22.08.1988 по 05.06.1989 та з 26.06.1989 по 05.11.1993 та до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 18.02.1997 по 21.03.2006 суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За встановлених обставин справи, наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі є такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2147,20 грн.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

З огляду на викладені норми, часткове задоволення позовних вимог, а також те, що право позивача на пенсійне забезпечення було порушено Головним управлінням Пенсійного фонду України в м Києві та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області рішеннями про відмову у призначенні пенсії, які судом скасовані, суд зазначає про стягнення судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м Києві у розмірі 715,73 грн та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у розмірі 715,73 грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, РНОКПП 42098368), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, буд.7, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.06.2023 №35, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 17.07.2023 №35 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи та служби в армії з 13.03.1986 по 14.05.1986, з 18.05.1986 по 07.06.1988, з 22.08.1988 по 05.06.1989 та з 26.06.1989 по 05.11.1993 та до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 18.02.1997 по 21.03.2006.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, РНОКПП 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн 73 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, буд.7, м. Рівне, 33028, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн 73 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, РНОКПП 42098368).

Відповідач-3: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, буд.7, м. Рівне, 33028, ).

Суддя Н.В. Кучугурна