Справа № 160/20918/22
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/20918/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Баранник Н.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року (головуючий суддя Царікова О.В.), по адміністративній справі № 160/20918/22, розглянутої у письмовому провадженні,

за адміністративним позовом Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство «Затишне місто» Павлоградської міської ради (далі КП «Затишне місто» ПМР) 28.12.2022 року звернулося до суду з позовом до відповідача Державної податкової служби України (далі ДПС України), в якій просить визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №2067/ІПК/99-21-03-02-06 від 28.11.2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовано неправомірністю висновків податкового органу щодо надання оскаржуваної податкової консультації, яка аналогічна за змістом скасованій судом у справі №160/22782/21 індивідуальній податковій консультації за тими ж питаннями.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 року позов задоволено, визнана протиправною та скасована індивідуальна податкова консультація ДПС України №2067/ІПК/99-21-03-02-06 від 28.11.2022 року На користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції ,в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та в задоволенні позову відмовити, при цьому зазначив, що суд не надав правильної юридичної оцінки нормам податкового законодавства, висновки спірної індивідуальної податкової консультації відповідають вимогам чинного податкового законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду у відповідності до ст. 308 КАС України в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач листом від 27.07.2021 року №636/21 звернувся до ДПС України для отримання індивідуальної податкової консультації з таких питань:

- чи є дані бюджетні кошти, які КП «Затишне місто» ПМР отримані з міського бюджету за кодами бюджетної класифікації 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам організаціям)», оплатою (компенсацією) за виконання таких робіт?

- чи мають бути включені отримані КП «Затишне місто» ПМР кошти за кодами бюджетної класифікації 2610 до об`єкту оподаткування з податку на додану вартість?

ДПС України позивачу надало індивідуальну податкову консультацію від 03.09.2021 року за №3278/ІПК/99-00-21-03-02-06 , в якій зазначила, що якщо отримання платником ПДВ бюджетних коштів, у тому числі у вигляді субсидій та поточних трансфертів, не передбачає постачання товарів/послуг, і такі кошти відповідно не є оплатою вартості товарів/послуг, то об`єкта оподаткування ПДВ при їх отриманні не виникає та до бази оподаткування ПДВ такі кошти не включаються. Водночас, якщо зазначені бюджетні кошті надходять до платників податку в рахунок оплати вартості поставлених таким платником податку товарів/послуг, основних фондів, то такі кошти включаються до бази оподаткування ПДВ.

Згідно з договором №137 КП «Затишне місто» ПМР (одержувач бюджетних коштів) надає Управлінню комунального господарства і будівництва Павлоградської міськради (розпорядник бюджетних коштів) послуги з утримання об`єктів благоустрою м.Павлограда, а бюджетні кошти, які надаються комунальному підприємству, незалежно від коду економічної класифікації видатків бюджету (2610 чи іншій) за своєю економічною сутністю є оплатою за надані послуги, то операції Комунального підприємства з постачання таких послуг є об`єктом оподаткування ПДВ. За результатами індивідуальної консультації відповідачем повідомлено, що комунальне підприємство за операціями з постачання послуг з утримання об`єктів благоустрою м.Павлограда зобов`язано нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ виходячи із бази оподаткування, визначеної відповідно до п.188.1 ст. 188 розділу V Кодексу, незалежно від напрямів подальшого використання КП «Затишне місто» ПМР таких коштів, в тому числі і на придбання матеріалів, палива, виплату заробітної плати.

Зазначена індивідуальна податкова консультація №3278/ІПК/99-00-21-03-02-06 від 03.09.2021 року оскаржена позивачем до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року у справі № 160/22782/21, яке набуло законної сили 12.10.2022 року, позов задоволено, податкова консультація ДПС України від 03.09.2021 року за №3278/ІПК/99-00-21-03-02-06, визнана протиправною та скасована.

КП «Затишне місто» ПМР листами від 15.04.2022 року № 309/22 та від 27.07.2022 року №519/22 звернулося до ДПС України про надання індивідуальної консультації з наступних питань:

- чи є кошти з міського бюджету за кодами бюджетної класифікації 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам організаціям)» оплатою (компенсацією) за виконання робіт за договором з Управлінням комунального господарства і будівництва Павлоградської міської ради (замовник) на підставі якого комунальним підприємством надаються послуги з утримання об`єктів благоустрою міста Павлограда, а саме: послуги з утримання, обслуговування, ремонту зелених насаджень, доріг, міських пляжів, притулку для бездомних тварин, малих архітектурних форм та інші роботи з благоустрою міста;

- чи мають бути включені отримані КП «Затишне місто» ПМР кошти за кодами бюджетної класифікації 2610 до об`єкту оподаткування з податку на додану вартість?

ДПС України позивачу надало індивідуальну податкову консультацію від 28.11.2022 року за № 2067/ІПК/99-00-21-03-02-06, в якій зазначила, що оскільки згідно з рішенням суду , грошові кошти, які отримуються Підприємством з бюджету за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» не є для Підприємства компенсацією вартості товарів/послуг, що постачалися, то Підприємство зобов`язане визначити податкові зобов`язання з ПДВ відповідно до п. 187.1 ст. 187 розділу V ПКУ, тобто на дату оформлення документа, що засвідчує факт постачання робіт, виходячи із бази оподаткування ПДВ, встановленої п. 188.1 ст. 188 розділу V ПКУ.

Зазначена податкова консультація від 28.11.2022 року № 2067/ІПК/99-00-21-03-02-06 оскаржена позивачем до суду.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до пп.14.1.172 п.14.1 ст. 14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Пунктом 52.1 ст. 52 ПК України передбачено, що за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п.52.2 ст.52 ПК України).

Відповідно до п.53.2 ст.53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його правомірної поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування. Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування. Податкова консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17.04.2018 у справі №826/2032/16, від 22.10.2019 у справі №520/10111/18, від 28.01.2020 у справі №804/8131/16, від 03.12.2020 у справі №805/112/16-а.

У випадку надання неякісної та/або незаконної податкової консультації, контролюючий орган порушує право платника податків на отримання інформації про практичне застосування норм законодавства та позбавляє права у вигляді отримання консультації, яка могла б дозволити платнику податків застосовувати норму податкового законодавства певним чином без ризику притягнення до відповідальності (аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 804/8131/16).

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів ст. 129-1 Конституції України, ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом під час розгляду справи №160/22782/21 встановлено, що КП «Затишне місто» ПМР, засновником якого є Павлоградська міськрада, створено з метою обслуговування і утримання об`єктів та елементів благоустрою м. Павлоград, які знаходяться на балансі підприємства, його, на підставі діючого Статуту виконує роботи з обслуговування, утримання та ремонту об`єктів та елементів благоустрою та інше.

Рішенням Павлоградської міськради від 17.09.2019 року №1825-54/VІІ затверджено Програму реформування і розвитку ЖКГ та об`єктів благоустрою м.Павлоград на 2020 - 2024 роки, згідно з п.1.5 якої КП «Затишне місто» ПМР визначено одержувачем бюджетних коштів на виконання заходів з утримання та поточного ремонту об`єктів благоустрою, відповідно до якої КП «Затишне місто» ПМР отримує кошти з бюджету, як внески в статутний капітал підприємства для формування фонду власних оборотних засобів і засобів обігу та придбання спеціалізованої техніки.

Відповідно до ст.1, п.38 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), цим кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу; одержувач бюджетних коштів - суб`єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

п.8 ч.1 ст.7 БК України закріплено принцип цільового використання бюджетних коштів, бюджетне законодавство закріплює використання бюджетних коштів виключно на цілі, визначені бюджетною програмою.

Згідно з п. 1.5,1.6, пп. 2.4.1 «Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету», затвердженої наказом Мінфіном України від 12.03.2012 року №333( далі Інструкції №333), зареєстрованої Мінюстом України 27.03.2012 року за №456/20769, поточні видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за кодом видатків бюджету 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)»;

субсидії - це усі невідплатні поточні виплати підприємствам, які не передбачають компенсації у вигляді спеціально обумовлених виплат або товарів і послуг в обмін на проведені платежі, а також видатки, пов`язані з відшкодуванням збитків державних підприємств; трансфертні платежі - невідплатні та безповоротні платежі, які не є придбанням товарів чи послуг, наданням кредиту або виплатою непогашеного боргу;

до коду 2610 відносяться: субсидії підприємствам (установам та організаціям), поточні видатки одержувачів бюджетних коштів; дотації сільськогосподарським товаровиробникам; субсидії на покриття збитків підприємств, фінансову підтримку підприємств на безповоротній основі, а також інші субсидії; відшкодування відсотків за користування кредитами; державна підтримка громадських організацій; поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям).

Відповідно до наведених вище норм законодавства, що регулює бюджетні відносини, надання субсидій не пов`язане з компенсацією вартості товарів і послуг, в обмін на проведені платежі, тобто не є операцією з оплати товарів/послуг.

У разі придбання товарів/послуг, відповідно до п. 2.2 Інструкції №333, застосовується код бюджетної класифікації 2200 «Використання товарів і послуг», за якою здійснюється оплата поточних видатків, оплата послуг, придбання матеріалів і предметів, які не беруться на облік як основні засоби (код 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар», код 2220 «Медикаменти та перев`язувальні матеріали», код 2230 «Продукти харчування», код 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)», код 2250 «Видатки на відрядження», код 2260 «Видатки та заходи спеціального призначення», код 2270 «Оплата комунальних послуг та енергоносіїв», код 2280 «Дослідження і розробки, окремі заходи по реалізації державних (регіональних) програм»).

Згідно матеріалів справи позивач не отримував бюджетне фінансування за кодом класифікації 2200.

Крім того, відповідно до пп.196.1.6 п.196.1 ст.196 ПК України операції з виплат у грошовій формі заробітної плати (інших прирівняних до неї виплат), а також пенсій, стипендій, субсидій, дотацій за рахунок бюджетів або Пенсійного фонду України чи інших фондів загальнообов`язкового соціального страхування (крім тих, що надаються у майновій формі) не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, що свідчить про те, що за приписами цієї норми будь-які субсидії, які надаються за кодом бюджетної класифікації 2610 , не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Законодавчо визначений термін «субсидія» взагалі не передбачає платності, у вигляді компенсації вартості товарів/послуг, що придбавалися у суб`єктів господарювання, у тому числі платників ПДВ, та є фінансуванням поточних бюджетних видатків, облік яких в податковому обліку здійснюється у складі доходів платника податку в повному обсязі.

В силу викладеного з метою визначення об`єкта оподаткування ПДВ контролюючий орган зобов`язаний був встановити - чи є правовідносини між позивачем та органом місцевого самоврядування в частині надання субсидій постачанням товарів або послуг, з урахуванням наведеного у пп.14.1.185, 14.1.191 п.14.1 ст. 14, ст. 188, 189 ПК України розуміння постачання товарів/послуг, та приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, та відповідальність за порушення податкового законодавства, правил співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, що встановлені ст.5 ПК України, а також положень Бюджетного Кодексу України, яким саме і врегульовано функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Оскільки відносини позивача, як з розпорядником бюджетних коштів, так і з постачальниками послуг/товарів, існували в рамках виконання бюджетної Програми реформування і розвитку ЖКГ та об`єктів благоустрою м. Павлоград на 2020 - 2024 роки, а отримані позивачем з міського бюджету грошові коштів за кодом бюджетної класифікації 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» передбачали їх використання виключно на цілі, обумовлені цією програмою, такі відносини мають ознаки невідплатності і безповоротності у розумінні вимог Інструкції №333, і за своїм характером для позивача по цій справі не є компенсацією вартості товарів/послуг, що постачалися.

Тим самим по спірним у цій справі операціям у позивача не виникало об`єкта оподаткування та обов`язку відображення у податковій декларації з ПДВ отримання бюджетних коштів, які не передбачають компенсації вартості поставлених товарів/послуг, відповідно, позивач не мав правових підстав у цьому випадку для визначення податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з відсутністю об`єкта оподаткування податком на додану вартість.

Здійснивши аналіз чинного законодавства, та доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, надаючи індивідуальну податкову консультацію №2067/ІПК/99-21-03-02-06 від 22.11.2022 року з аналогічних питань, які вже були предметом судового розгляду, зобов`язаний керуватись висновками суду у справі №160/22782/21, та надати позивачу відповідь на поставлені питання, із врахуванням положень ПК України.

Оскільки зі змісту оскаржуваної податкової консультації вбачається, що вона не відповідає висновкам суду по справі №160/22782/21, містить суперечливі висновки щодо поставлених питань, суд першої інстанції правомірно в межах норм КАС України визнав оскаржувану податкову консультацію протиправною та скасував її.

На підставі ст. 139 КАС України суд першої інстанції вірно стягнув на користь позива ча за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року по адміністративній справі № 160/20918/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник