Справа № 300/7289/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" січня 2024 р. справа № 300/7289/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням доходів від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1995 по 31.03.1996 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 10.11.2021, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , долученої до заяви про перерахунок пенсії від 30.06.2023; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.07.2023 перерахунок та виплату пенсії позивача за віком з врахуванням доходів від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1995 по 31.03.1996 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 10.11.2021, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , долученої до заяви про перерахунок пенсії від 30.06.2023.
Ухвалою від 26.10.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує з 20.11.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії відповідач не зарахував до страхового стажу періоду здійснення позивачем підприємницької діяльності з 14.01.1994 по 30.06.1996.
28.02.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про підтвердження сплати страхових внесків/збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період підприємницької діяльності за 1995-1996 роки. До заяви ОСОБА_1 долучив копії: декларації про доходи за 1995 рік, платіжних доручень за ІІІ-ІV квартал 1995 року, платіжного доручення від 26.02.1996 за № 23, декларації про доходи за І квартал 1996 року, повідомлення платежу про сплату до Пенсійного фонду України за І-ІІ квартал 1995 року (а.с. 35-37).
02.03.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області видало довідку № 0900-0604-5/9302, згідно якої ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 14.01.1994 (згідно даних журналу реєстрації громадян, які займаються підприємницькою діяльністю). Документи про нарахування та сплату страхових внесків/збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та електронна база даних АРМ РВ ПФУ м. Івано-Франківськ за період з 14.01.1994 по 30.06.1996 не збереглися. За наданими ОСОБА_1 копіями документів страхові внески за І-ІV квартал 1995 року та І квартал 1996 року сплачено (а.с. 10).
Листом від 03.03.2023 № 1289-1566/Г-06/8-0900/23 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача, що сума чистого доходу за 1995 рік, згідно наданої копії декларації про доходи склала 5649,02 грн. або 564902000,00 крб. Розрахункова сума внеску до Пенсійного фонду України за 1995 рік становить: 564902000,00 крб.*9%=50841180,00 крб. Загальна сума сплати за 1995 рік, відповідно до доданих копій платіжних доручень 50004000,00 крб., в тому числі 963000,00 крб. (за ІІІ-ІV квартал 1995 року), згідно платіжного доручення від 07.07.1995 № 21 та 49041000,00 крб. (доплата за 1995 рік), згідно платіжного доручення від 26.02.1996 № 23. Згідно доданої копії Повідомлення платежі до Пенсійного фонду України за І-ІІ квартал 1995 року страхувальником сплачено 17.03.1995. Згідно наданої копії декларації про доходи сума чистого доходу за І квартал 1996 року, склала 2512,87 грн., в ІІ-ІV кварталах доходу не було. Розрахункова сума внеску до Пенсійного фонду України за І квартал 1996 року становила 226,16 грн, в рахунок якої сплачено 23100000,00 крб. або 231,00 грн. (копія платіжного доручення від 05.03.1996 № 32). Оскільки дані про нарахування та сплату страхових внесків/збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та електронна база даних АРМ РВ ПФУ м. Івано-Франківськ по 30.06.1996 не збережені, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, за наданими ОСОБА_1 документами, дійшло висновку про те, що страхові внески позивачем як фізичною особою-підприємцем за І-ІV квартал 1995 року та І квартал 1996 року сплачено (а.с. 11).
28.03.2023 позивач звернувся до сервісного центру пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004), до якої долучив довідку ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 0900-0604-5/9302 від 02.03.2023.
За результатом розгляду заяви від 28.03.2023 пенсійний орган прийняв рішення про перерахунок пенсії позивача та зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.1995 по 31.03.1996.
Листом № 3596-3673/Г-03/8-0900/23 від 01.05.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 14.01.1994 по 31.12.1994 та з 01.04.1996 по 30.06.1996 (а.с. 11-13).
Листом № 941/АП/09-19-64-02-10 від 10.05.2023 ГУ ДПС в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що чистий дохід від провадження підприємницької діяльності позивач становив в 1995 році 5649,02 грн., в першому кварталі 1996 року 2512,87 грн. (а.с. 15).
02.06.2023 позивач звернувся до сервісного центру пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004), до якої долучив лист ГУ ДПС в Івано-Франківській області № 941/АП/09-19-64-02-10 від 10.05.2023 (а.с. 14).
Згідно розрахунку пенсії позивача від 28.06.2023 за період здійснення підприємницькою діяльністю з 01.01.1995 по 31.03.1996 ОСОБА_1 не враховано розмір доходу, що підтверджується проставленими нулями в графі «заробітки» (а.с. 27-34).
30.06.2023 позивач звернувся до сервісного центру пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004), до якої долучив довідку про дохід для обчислення пенсії за № 1 від 10.11.2021, видану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 18-20).
13.09.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив повідомити про результат розгляду заяви від 30.06.2023 (а.с. 21).
Листом № 9547-9042/Г-02/8-0900/23 від 09.10.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру, фізична особа ОСОБА_1 позбавлений статусу підприємця 24.11.2021. Для здійснення перевірки довідок про дохід № 1, № 2 від 10.11.2021, виданих особою, яка позбавлена статусу підприємця, немає законних підстав. Підтвердження заробітку для обчислення розміру пенсії довідкою, виданою фізичною особою-підприємцем про свій дохід, отриманий від здійснення підприємницької діяльності, Порядком № 22-1 не передбачено. Враховуючи вищенаведене, довідку № 1 від 10.11.2021 не враховано для обчислення розміру пенсії (а.с. 22-24).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням доходів від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1995 по 31.03.1996 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 10.11.2021, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , долученої до заяви про перерахунок пенсії від 30.06.2023, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити з 01.07.2023 перерахунок та виплату пенсії позивача за віком з врахуванням доходів від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1995 по 31.03.1996 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 10.11.2021, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , долученої до заяви про перерахунок пенсії від 30.06.2023.
Щодо клопотання представника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про залучення до участі у справі Головного управління ПФУ у Вінницькій області як співвідповідача.
Пунктом 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) визначено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Суд встановив, що в цієї адміністративній справі позивачем оспорюється бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням доходів від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1995 по 31.03.1996 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 10.11.2021, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , долученої до заяви про перерахунок пенсії від 30.06.2023.
Так, 30.06.2023 позивач звернувся до сервісного центру пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004), до якої долучив довідку про дохід для обчислення пенсії за № 1 від 10.11.2021, видану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 18-20).
Таку заяву позивача від 30.06.2023 розглянуло ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та листом № 9547-9042/Г-02/8-0900/23 від 09.10.2023 повідомлено ОСОБА_1 про результати такого розгляду.
Таким чином, Головне управління ПФУ у Вінницькій області не розглядало заяву позивач від 30.06.2023 про перерахунок пенсії (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004), не надавало оцінку довідці про дохід для обчислення пенсії за № 1 від 10.11.2021, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , та не приймало жодних рішень з цих питань.
Окрім цього, в позовній заяві ОСОБА_1 не заявляв будь-яких позовних вимог до Головного управління ПФУ у Вінницькій області, а у відповіді від 21.11.2023 на відзив позивач заперечив щодо залучення Головного управління ПФУ у Вінницькій області у цій справі як співвідповідача.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання представника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про залучення до участі у справі № 300/7289/23 Головного управління ПФУ у Вінницькій області, як співвідповідача.
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами:
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої, другої та четвертої статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту а) частини першої статті 3 Закону № 1788, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Частиною першою статті 56 Закону № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Положеннями пункту а) частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів за умови сплати страхових внесків.
Статтею 66 Закону № 1788 передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-IV (далі - Закон № 2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 2 частини першої статті 11 Закону № 1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з пунктом 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:
1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно з пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
З огляду на таке правове регулювання, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;
- до 01 січня 1998 року підтверджується спеціальним торговим патентом, патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків;
- з 01 січня 1998 року до 01 січня 2004 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб підприємців, якщо вони підтвердженні довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування; сплатою фіксованого податку (патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян); спеціальним торговим патентом; свідоцтвом про сплату єдиного податку; довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; а з 01 липня 2000 додатково лише за умови сплати страхових внесків;
- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом № 1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина третя статті 20 Законом № 1058-IV).
Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.
39.1. Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, (в редакції постанови правління ПФУ від 07 липня 2014 року № 13-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.
39.2. Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
39.3. Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку..
В спірному випадку суд встановив, що ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу період здійснення позивачем підприємницькою діяльністю з 01.01.1995 по 31.03.1996, однак не враховано розмір доходу за вказаний період з 01.01.1995 по 31.03.1996 (в графі «заробітки» проставлено нулі) (а.с. 27-34).
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлений статтею 40 Законом № 1058-IV.
Відповідно до частини першої статті 40 Законом № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1058-IV при обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, отриманий ними дохід за відповідний місяць визначається за формулою: З=(П*Ч)/Т, де:
З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
П - сума фактично сплаченого відповідного податку у розрахунку на відповідний місяць, у гривнях;
Ч - відсоток відрахувань до Пенсійного фонду від суми фактично сплаченого відповідного податку, чинний в межах відповідного періоду;
Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
Під час визначення доходу фізичної особи - підприємця для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується розмір податку, що сплачує така фізична особа, без збільшення розміру податку, передбаченого законодавством, за членів його сім`ї, які беруть участь у здійсненні цією фізичною особою підприємницької діяльності, та за осіб, які перебувають з нею у трудових відносинах.
Під час визначення доходу члена сім`ї фізичної особи - підприємця для обчислення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується сума податку, внесена за одного члена сім`ї, на яку відповідно до законодавства збільшується відповідний податок зазначеної фізичної особи - підприємця.
Згідно з частиною четвертою статті 40 Законом № 1058-IV при обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які сплачують страхові внески у фіксованому розмірі, у тому числі членів їхніх сімей, які беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, а також для осіб, зазначених у частині дев`ятій статті 12 цього Закону та в абзаці першому частини дев`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", отриманий ними дохід за відповідний місяць визначається за формулою: З=(Ф/Т)*100%, де:
З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (страхові внески) за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Ф - сума фактично сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (страхового внеску) у фіксованому розмірі за відповідний місяць;
Т - розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (страхового внеску до солідарної системи), встановлений для відповідної категорії осіб у відповідному місяці, а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - у місяці, в якому укладено договір про добровільну участь.
Виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії визначені статтею 41 Закону № 1058-IV.
Так, згідно з частиною першою статті 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону;
4) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із сплачених страхових внесків за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
В спірному випадку судом встановлено, що 30.06.2023 позивач звернувся до сервісного центру пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004), до якої долучив довідку про дохід для обчислення пенсії за № 1 від 10.11.2021, видану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (а.с. 18-20).
Згідно вказаної довідки № 1 від 10.11.2021 сума доходу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 становила: в 1995 році всього 5649,02 грн., з яких: січень 240,00 грн., лютий 293,00 грн., березень 341,00 грн., квітень 361,00 грн, травень 400,00 грн., червень 460,00 грн., липень 490,00 грн., серпень 516,00 грн., вересень 567,00 грн., жовтень 587,00 грн., листопад 632,00 грн., грудень 762,02 грн.; в 1996 році всього 2512,87 грн., з яких: січень 837,00 грн., лютий - 838,00 грн., березень 837,87 грн.
Відповідно до довідки № 1 від 10.11.2021 на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок), довідка видана на підставі первинних документів: платіжних доручень, декларацій про доходи, які знаходяться за адресою: Микитинецька, 15. Позивач не заперечує проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у довідці.
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.06.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом № 9547-9042/Г-02/8-0900/23 від 09.10.2023 повідомило позивача, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру, фізична особа ОСОБА_1 позбавлений статусу підприємця 24.11.2021. Для здійснення перевірки довідок про дохід № 1, № 2 від 10.11.2021, виданих особою, яка позбавлена статусу підприємця, немає законних підстав. Підтвердження заробітку для обчислення розміру пенсії довідкою, виданою фізичною особою-підприємцем про свій дохід, отриманий від здійснення підприємницької діяльності, Порядком № 22-1 не передбачено. Враховуючи вищенаведене, довідку № 1 від 10.11.2021 не враховано для обчислення розміру пенсії (а.с. 22-24).
Суд звертає увагу на те, що за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.06.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не прийняло жодного рішення, а лише розглянуло вказану заяву від 30.06.2023 в порядку, передбаченому Закону України «Про звернення громадян».
Водночас, частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Також пунктом 4.3 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІІ Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, нормами як Закону № 1058-IV, так і Порядку № 22-1, передбачена обов`язковість прийняття територіальний орган Пенсійного фонду рішення за результатом розгляду заяви особи про перерахунок пенсії, яке видається або направляється особі.

В спірному випадку ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру органу Пенсійного фонду України із заявою від 30.06.2023 про перерахунок пенсії встановленої форми. До такої заяви від 30.06.2023 позивач вперше долучив такий документ: довідку про дохід для обчислення пенсії за № 1 від 10.11.2021, який ще не надавався пенсійному органу разом із попередніми заявами про призначення чи про перерахунок пенсії.

За вказаних обставин, пенсійний орган був зобов`язаний розглянути заяву позивача від 30.06.2023 по суті, надати оцінку долученій довідці про дохід для обчислення пенсії за № 1 від 10.11.2021 та прийняти рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Саме такий алгоритм дій пенсійного органу щодо розгляду заяв про перерахунок пенсії встановлений Порядком № 22-1.

Так, згідно з пунктом 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з пунктом 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевказані обставини, нерозгляд по суті відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та розділу IV Порядку № 22-1 заяви ОСОБА_1 від 30.06.2023 про перерахунок пенсії, свідчить про протиправну бездіяльність ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

Щодо зазначених в листі № 9547-9042/Г-02/8-0900/23 від 09.10.2023 доводів відповідача про відсутність підстав для перевірки довідки № 1 від 10.11.2021 про дохід для обчислення пенсії, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , то суд звертає увагу на таке.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Окрім цього, пунктами 2.1 та 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Відповідно до пункту 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При цьому, пунктом 3.3 розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Управління Пенсійного Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

З огляду на зміст вищевказаних положень, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія.

Отже у разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, пенсійний орган має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.11.2019 у справі №352/819/16-а.

В спірному випадку довідка № 1 від 10.11.2021 містить перелік первинних документів, на підставі яких вона видана: платіжні доручення, декларації про доходи, які знаходяться за адресою: Микитинецька, 15. Позивач не заперечує проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у довідці.

Суд звертає увагу на те, що такі первинні документи уже були предметом дослідження пенсійним органом за результатом розгляду заяв позивача.

Так, 02.03.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області видало довідку № 0900-0604-5/9302, згідно якої відповідач дійшов висновку, що страхові внески за І-ІV квартал 1995 року та І квартал 1996 року позивачем сплачено (а.с. 10).

Також листом від 03.03.2023 № 1289-1566/Г-06/8-0900/23 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача, що сума чистого доходу за 1995 рік, згідно наданої копії декларації про доходи склала 5649,02 грн. або 564902000,00 крб. Розрахункова сума внеску до Пенсійного фонду України за 1995 рік становить: 564902000,00 крб.*9%=50841180,00 крб. Загальна сума сплати за 1995 рік, відповідно до доданих копій платіжних доручень 50004000,00 крб., в тому числі 963000,00 крб. (за ІІІ-ІV квартал 1995 року), згідно платіжного доручення від 07.07.1995 № 21 та 49041000,00 крб. (доплата за 1995 рік), згідно платіжного доручення від 26.02.1996 № 23. Згідно доданої копії Повідомлення платежі до Пенсійного фонду України за І-ІІ квартал 1995 року страхувальником сплачено 17.03.1995. Згідно наданої копії декларації про доходи сума чистого доходу за І квартал 1996 року, склала 2512,87 грн., в ІІ-ІV кварталах доходу не було. Розрахункова сума внеску до Пенсійного фонду України за І квартал 1996 року становила 226,16 грн, в рахунок якої сплачено 23100000,00 крб. або 231,00 грн. (копія платіжного доручення від 05.03.1996 № 32). Оскільки дані про нарахування та сплату страхових внесків/збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та електронна база даних АРМ РВ ПФУ м. Івано-Франківськ по 30.06.1996 не збережені, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, за наданими ОСОБА_1 документами, дійшло висновку про те, що страхові внески позивачем як фізичною особою-підприємцем за І-ІV квартал 1995 року та І квартал 1996 року сплачено (а.с. 11).

Окрім цього, листом № 941/АП/09-19-64-02-10 від 10.05.2023 ГУ ДПС в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що чистий дохід від провадження підприємницької діяльності позивач становив в 1995 році 5649,02 грн., в першому кварталі 1996 року 2512,87 грн. (а.с. 15).

Так, у всіх вищевказаних документах відомості про розміри доходу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.1995 по 31.03.1996, співпадають.

Водночас, у разі сумніву в розмірі доходу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.1995 по 31.03.1996, пенсійний орган мав право та можливість запропонувати позивачу надати оригінали таких документів, вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, шляхом надсилання запитів про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, та провести звірку відомостей по дохід фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.01.1995 по 31.03.1996 з даними, які містяться в органах Державної податкової служби України.

Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не була надана належна оцінка, або взагалі такі документи не досліджувалися в передбаченому порядку. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову в цій частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за віком з врахуванням доходів від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.1995 по 31.03.1996 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 10.11.2021, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , долученої до заяви про перерахунок пенсії від 30.06.2023.

В спірному випадку судом зроблено висновок про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо нерозгляду по суті відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та розділу IV Порядку № 22-1 заяви ОСОБА_1 від 30.06.2023 про перерахунок пенсії, а тому ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.06.2023 про перерахунок пенсії, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

Підсумовуючи, позов належить задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію від 23.10.2023 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн. (а.с. 38).

З огляду на часткове задоволення позову, ОСОБА_1 належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 805,2 грн. (536,8 +268,4 (536,8 / 2)).

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нерозгляду по суті відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заяви ОСОБА_1 від 30.06.2023 про перерахунок пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.06.2023 про перерахунок пенсії, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.