Справа № 200/13314/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року справа №200/13314/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Блохіна А.А., секретаря судового засідання Азарової К.В., за участю представника відповідача Моткової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 р. у справі № 200/13314/21 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.01.2022 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, а саме судом: визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області () щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ із змінами та доповненнями; зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в антитерористичної операції, з 16.06.2017 по 06.09.2017, участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 21.06.2018 по дату звільнення 24.09.2021 для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ), оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ із змінами та доповненнями із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення такої пенсії період часу проходження служби: з 16.06.2017 по 06.09.2017 протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, з 21.06.2018 по 24.09.2021 протягом якого позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Рішення суду набрало законної сили 07.02.2022.

28.02.2023 Донецьким окружним адміністративним судом на виконання рішення суду оформлено та надіслано виконавчі листи на поштову адресу представника позивача.

13.06.2023 до суду звернулася представник позивача з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа в адміністративній справі №200/13314/21.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 200/13314/21, замінено боржника у виконавчому провадженні у справі №200/13314/21 Головне управління ДФС у Донецькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Донецькій області, яке утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (, юридична адреса: 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59).

Головне управління ДПС у Донецькій області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви.

В обґрунтування скарги зазначено, що згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.01.2022 року у справі № 200/13314/21, ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції України і наказом ГУ ДФС у Донецькій області від 24.09.2021 №171-о був звільнений за п.64 пп. «г» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (через скороченням штату). Остання займана посада: старший оперуповноважений з особливо важливих справ другого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області, звання полковник податкової міліції.

Положення КАС України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.

Правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. Такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенцій, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір внаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в даній справі для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта Головного управління ДФС у Донецькій області або переходу його функцій (адміністративних компетенцій), з яких виник спір до Головного управління ДПС у Донецькій області.

Так, Кабінетом Міністрів України 18 грудня 2018 року прийнято Постанову № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України 21 серпня 2019 року №682-р свідчать про компетенційне адміністративне правонаступництво ДПС України, тобто про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики з адміністрування єдиного внеску.

Предметом розгляду справи № 200/13314/21 є зобов`язання ГУ ДФС у Донецькій області, як роботодавця. Особова справа ОСОБА_1 знаходиться у Головному управлінні ДФС у Донецькій області, а Головне управління ДПС у Донецькій області, ніколи не було роботодавцем позивача, та не є правонаступником у трудових відносинах.

Позивач працював у органах Державної фіскальної служби, яка далі продовжує здійснювати свою діяльність та правонаступником якої у питаннях публічної служби не виступає Головне управління ДПС.

Згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність Головного управління ДФС у Донецькій області ще не припинено.

Отже, Головне управління ДПС у Донецькій області та Головне управління ДФС у Донецькій області є різними юридичними особами, (різні коди ЄДРПОУ), які далі продовжують існувати.

Станом на сьогодні в організаційній структурі ГУ ДПС у Донецькій області відсутній підрозділ податкової міліції, а особова справа позивача з обрахунком вислуги років - відсутня (знаходиться у ГУ ДФС у Донецькій області).

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.01.2022 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, а саме судом: визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області () щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ із змінами та доповненнями; зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в антитерористичної операції, з 16.06.2017 по 06.09.2017, участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 21.06.2018 по дату звільнення 24.09.2021 для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ), оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ із змінами та доповненнями із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення такої пенсії період часу проходження служби: з 16.06.2017 по 06.09.2017 протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, з 21.06.2018 по 24.09.2021 протягом якого позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Рішення суду набрало законної сили 07.02.2022.

28.02.2023 Донецьким окружним адміністративним судом на виконання рішення суду оформлено та надіслано виконавчі листи на поштову адресу представника позивача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, дослідивши правомірність даного звільнення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частин 1 та 3 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).

Статтею 52 КАС України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За змістом частин 1 та 2 статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Абзацом 1 частини 5 статті 15 Закону № 1404-VIII обумовлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Пунктами 5, 6, 7, 8 цього Порядку передбачено, що орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади -- до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо подальшого використання нерухомого майна органу виконавчої влади, що ліквідується, та визначає суб`єкта управління підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління такого органу.

Внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Системний спосіб тлумачення указаних норм свідчить про те, що підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У постанові від 22.01.2020 у справі № 2а-15057/09/2670 Верховний Суд указав, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції (постанова Верховного Суду у від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270).

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другого відповідача суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Зазначені правові висновки щодо правонаступництва зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №9901/348/19.

Вирішуючи питання публічного правонаступництва, Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18 виходив із специфіки публічно-правових відносин, а саме: тієї обставини, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

У цій постанові Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво).

У випадку повного правонаступництва до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби, зокрема, в частині продовження дії трудового договору з працівниками.

Такий підхід ґрунтується на конституційних принципах безперервності процесу державного управління та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність.

Колегія суддів ураховує, що спір між сторонами цієї справи виник у відносинах публічної служби та стосувався зобов`язання ГУ ДФС у Донецькій області, як роботодавця, зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці період участі ОСОБА_1 в антитерористичної операції, з 16.06.2017 по 06.09.2017, участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 21.06.2018 по дату звільнення 24.09.2021 для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та оформити і направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262- ХІІ із змінами та доповненнями із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення такої пенсії період часу проходження служби: з 16.06.2017 по 06.09.2017 протягом якого ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, з 21.06.2018 по 24.09.2021 протягом якого позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Відтак предмет спору у справі не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані Державній податковій службі України відповідно до нормативних актів.

У такому випадку заміна ГУ ДФС у Донецькій області, як боржника за вказаним рішенням, може мати місце виключно у випадку його фактичного вибуття внаслідок припинення.

За правилами частин 1 та 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Із матеріалів справи слідує, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (на даний час) внесено запис про державну реєстрацію рішення засновників (учасників) ГУ ДФС у Донецькій області щодо припинення такого як юридичної особи в результаті реорганізації.

Запис про припинення ГУ ДФС у Донецькій області у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент вирішення судом питання про заміну боржника у виконавчому провадженні відсутній.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вказує, що оскільки предмет спору у справі не стосується публічно-владних функцій, переданих Головному управління ДПС у Донецькій області, як відокремленому підрозділу ДПС, і на момент вирішення судами питання про заміну відповідача у справі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не був унесений запис про припинення Головного управління ДФС у Донецькій області, а також враховуючи те, що заявником не доведено фактичну неможливість виконання сторонами у цій справі судового рішення, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для заміни боржника (відповідача) у справі правонаступником є помилковими та передчасними.

Аналогічна правова позиція викладена у схожих за змістом правовідносинах у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18, від 13.10.2021 у справі № 803/130/16, від 06.10.2022 у справі № 600/2258/21-а, від 15.12.2022 у справі № 826/8906/15, від 24.01.2023 у справі № 300/7605/21, від 31.01.2023 у справі № 380/4967/22, від 01.03.2023 у справі №120/14457/21-а, від 09 червня 2023 року у справі №1.380.2019.005477, від 14 вересня 2023 року у справі № 240/11567/21, від 26 жовтня 2023 року у справі №240/3354/21, від 09 листопада 2023 року у справі № 300/6212/21, від 05 грудня 2023 року у справі №240/21521/22, від 21 грудня 2023 року у справі № 460/2112/21.

Статтею ст.317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права..

Суд вважає, що судом першої інстанції не вірно було надано оцінку обставинам справи та ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, із скасуванням ухвали суду першої інстанції та відмовою у задоволені заяви.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 р. у справі № 200/13314/21 задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 р. у справі № 200/13314/21- скасувати.

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі № 200/13314/21.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано 17 січня 2024 року

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін