Справа № 320/11215/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року № 320/11215/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Попілянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до начальника Попілянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мазур О.М., в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника Попільнянського ВДВС Мазур О.М., винесену 13.02.2022 в межах виконавчого провадження №69364183 про накладення на позивачку штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за невиконання рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певну дію.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка повідомила, що на виконанні у Попільнянській ВДВС знаходиться виконавчий лист, виданий 05.01.2022 в цивільній справі №288/870/20 про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_3 шляхом демонтажу тимчасової споруди (гаража).

Спірною постановою, на думку позивачки, на неї протиправно накладено штраф за невиконання рішення суду, оскільки таке судове рішення оскаржувалось у касаційному порядку та Верховним Судом було зупинено виконання рішення до закінчення касаційного перегляду.

Позивачка зазначає, що відповідачем 30.08.2022 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №288/870/22. Водночас, поновивши постановою від 13.10.2022 вчинення виконавчих дій, відповідачем цього ж дня винесено спірну постанову про накладення штрафу, чим, на переконання позивачки, унеможливлено добровільне виконання нею судового рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 (суддя Панченко Н.Д.) адміністративну справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14 грудня 2022 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.

Розпорядженням керівника апарату Київського окружного адміністративного суду Геліч Т.В. від 25.01.2023 №3-р/ка встановлено провести повторний автоматизований розподіл із застосуванням комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» адміністративної справи №320/11215/22, яка не була надіслана зі підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

25 січня 2023 року за результатами автоматизованого розподілу адміністративна справа №320/11215/22 була передана на розгляд судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачці строку для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду від 25.01.2023 позивачкою подано уточнений адміністративний позов, в якому позовні вимоги заявлені до Попілянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту також відповідач, Попільнянський ВДВС).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 позивачку звільнено від сплати судового збору та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу, про що свідчать довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням Діловодство спеціалізованого суду. Крім того, паперовий примірник ухвали разом з позовною заявою був направлений відповідачем поштою.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

Матеріалами справи підтверджено, що постановою начальника Попільнянського ВДВС Мазура О.М. від 30.08.2022 ВП №69364183 про зупинення вчинення виконавчих дій у зв`язку з надходженням ухвали Верховного Суду №288/870/20-ц від 15.08.2022, якою зупинено виконання рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку, зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №288/870/20, виданого 05.01.2022 Попільнянським районним судом Житомирської області про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:005:0142 за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу тимчасової споруди (гаража) до закінчення перегляду рішення в касаційному порядку.

Постановою начальника Попільнянського ВДВС Мазура О.М. від 13.10.2022 ВП №69364183 про поновлення вчинення виконавчих дій у зв`язку з надходженням 13.10.2022 до відділу ДВС ухвали Верховного Суду про залишення постанови Житомирського апеляційного суду від 15.11.2021 без змін поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №288/870/20, виданого 05.01.2022 Попільнянським районним судом Житомирської області.

Постановою начальника Попільнянського ВДВС Мазура О.М. від 13.10.2022 ВП №69364183 про накладення штрафу у зв`язку за невиконання рішення суду на позивачку накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цієї постанови, позивачка звернулась з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями частин першої - третьої статті 63 Закону №1404-VIII, згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що не виконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішенням про накладення штрафу має бути встановлено факт не виконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 №554/13475/15-ц.

Тобто, поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою начальника Попільнянського ВДВС Мазура О.М. від 30.08.2022 ВП №69364183 у зв`язку з надходженням ухвали Верховного Суду №288/870/20-ц від 15.08.2022, якою зупинено виконання рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку, зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №288/870/20 до закінчення перегляду рішення в касаційному порядку.

Постановою начальника Попільнянського ВДВС Мазура О.М. від 13.10.2022 ВП №69364183 у зв`язку з надходженням 13.10.2022 до відділу ДВС ухвали Верховного Суду про залишення постанови Житомирського апеляційного суду від 15.11.2021 без змін поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №288/870/20, виданого 05.01.2022 Попільнянським районним судом Житомирської області.

Постановою начальника Попільнянського ВДВС Мазура О.М. від 13.10.2022 ВП №69364183 про накладення штрафу у зв`язку за невиконання рішення суду на позивачку накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Водночас, на переконання суду, до моменту отримання позивачкою постанови про поновлення виконавчого провадження від 13.10.2022 у неї не виникло обов`язку з виконання рішення у справі №288/870/20 з огляду на зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа у цій справі постановою від 30.08.2022.

У свою чергу, винесення відповідачем 13.10.2022 постанови про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №288/870/20 та одночасно з цим постанови про накладення на позивачку штрафу за невиконання судового рішення унеможливило добровільне виконання означеного судового рішення.

Як наслідок, суд дійшов висновку про передчасність накладення штрафу спірною постановою ВП №69364183, винесеною відповідачем 13.10.2022, тобто одночасно з постановою про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №288/870/20, без надання позивачці можливості добровільно виконати рішення суду у цій справі.

На переконання суду, одночасне винесення відповідачем постанов про поновлення вчинення виконавчих дій та про накладення штрафу без завчасного повідомлення позивачки про поновлення вчинення виконавчих дій є поважною причиною невиконання виконавчого листа №288/870/20 з огляду на необізнаність боржника про поновлення вчинення виконавчих дій.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору ухвалою суду від 06.03.2023, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Попілянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мазур О.М. від 13.02.2022 ВП №69364183 про накладення штрафу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Дудін С.О.