Справа № 420/30362/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» (, місце знаходження: 73003, Херсонська область, м. Херсон, пров. Портовий, 1) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 листопада 2023 року (документ сформований в системі Електронний суд 03.11.2023) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» (, місце знаходження: 73003, Херсонська область, м. Херсон, пров. Портовий, 1) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій позивач просить:

- Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000046/2 від 07.10.2023 р.

- Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000180 від 07.10.2023 р.

Ухвалою від 08 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що на виконання контракту, укладеного 07.11.2019 року № 07/11/19 між ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» та фірмою «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD», у жовтні 2023 року на підставі супроводжувальних документів позивач отримав від фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» товари будівельні матеріали, відповідно до Інвойсу EFI078 від 15.09.2023 р., загальною вартістю 76 817, 50 USD.

З метою декларування вказаного товару позивачем 07.10.2023 р. було подано митну декларацію № UA61U1, в якій позивач самостійно визначив митну вартість товару в сумі 2 813 179, 76 грн та надав повний перелік документів передбачений ст. 53 МК України.

На вимогу митного органу про надання додаткових документів, яких саме не було вказано, декларантом було надано додаткові документи.

Проте, 07.10.2023 р. відповідачем прийнято рішення № UA500370/2023/000046/2, яким скориговано митну вартість товару на рівні 0,1950 USD за кг/нетто, на загальну суму 57642USD та 07.10.2023 р. оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000180, з якими позивач не погоджується, оскільки вважає, що вказані рішення прийняті з порушенням вимог ст. ст. 53-55 МК України.

Позивач зазначає, що приписи закону зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів.

Через канцелярію суду 03.01.2024 року (вхід. № ЕС/410/24) від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів, що була визначена декларантом за основним методом визначення митної вартості були подані наступні документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 07/11/19 від 07.11.2019;

- доповнення № СПЕЦИФІКАЦІЯ № 84 від 15.09.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) №EFI078 від 15.09.2023;

- пакувальний лист №EFI078 від 15.09.2023;

- коносамент №1 від 18.09.2023;

- сертифікат про походження товарів №T 0705080 від 15.09.2023;

- копія митної декларації країни відправлення №23411800EX00001480 від 15.09.2023 та інші.

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару «Портландцемент білий CIMSA WHITE PORTLAND CEMENT (EN 197-1) CEM I 52.5R розфасований в - 215 біг-бегів по 1000 кг у кожному; - 52 безпіддонних поліетиленових пакета (по 62 мішки вагою 25 кг у кожному). Всього: 267 місць та 295600 кг нетто. Торгівельна марка: CIMSA CIMENTO SAN. VE TIC. A.S. Виробник: CIMSA CIMENTO SAN. VE TIC. A.S. Країна виробництва: TR» до Одеської митниці подано митну декларацію деклараціями (МД) № 23UA61U1 від 07.10.2023.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № 23UA61U1 від 07.10.2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000046/2 від 07.10.2023, а саме:

1) перший та другий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 07/11/19 від 07.11.2019 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

2) в ході здійснення візуального контролю поданих документів виявлено, що підписи покупця та продавця, що наявні в договорі (контракті) № 07/11/19 від 07.11.2019 та СПЕЦИФІКАЦІЇ № 84 від 15.09.2023 є різними та несхожими, що в свою чергу свідчить, що вказані документи можуть містити явні ознаки підробки;

3) рахунок-фактура (інвойс) № EFI078 від 15.09.2023 та пакувальний лист № EFI078 від 15.09.2023 не містять реквізитів зовнішньоекономічного договору (контракту), отже приналежність вказаних документів саме до даного правочину слід поставити під сумнів;

4) сертифікат про походження товарів № T 0705080 від 15.09.2023 не містить посилання на інвойс або контракт чи інші товаросупровідні документи, а також не має розбивки по товару, не можливо виокремити окрему позицію товару, не дає змоги однозначно ідентифікувати партію товару;

5) декларація країни відправлення №23411800EX00001480 від 15.09.2023 містить посилання на інші номери комерційних документів;

6) умови поставки товару передбачають наявність страхування вантажу, проте декларантом не надано жодного документа, який підтверджує факт страхування;

7) умови поставки товару, зазначені в додатку до контракту СПЕЦИФІКАЦІЯ №84 від 15.09.2023 не відповідають пункту, в який доставлено вантаж.

07.10.2023 декларантом надано e-Fatura № CI9178 від 13.09.2023 та e-Fatura № e-FATURA № PZF089 від 18.09.2023 від виробника до іноземного продавця та лист щодо відсутності інших документів для підтвердження митної вартості товару.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією № UA500370/2023/008563 від 07.10.2023.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару № UA500370/2023/000046/2 від 07.10.2023 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000180 від 07.10.2023 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО- ІМПОРТ».

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» зареєстровано 28.05.2012 року. Основним видом діяльності є 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Так, судом встановлено, що 07 листопада 2019 року між ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» (покупець) та фірмою «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» (продавець) було укладено контракт № 07/11/19, відповідно до умов якого продавець зобов`язується постачати будівельні матеріали та сировину, в подальшому товари, в асортименті, країна-виробник Туреччина. Покупець зобов`язується приймати і оплачувати товари, що поставляються на його адресу, в терміни, передбачені чинними законодавчими актами і взаємними домовленостями. (п. 1.1-1.2 контракту)

Ціни на товари узгоджуються сторонами на умовах FOB-Мерсін, Туреччина, FOB-Іскендерун, Туреччина та інші порти Туреччини, згідно Інкотермс-2010, до початку відвантаження в морській транспорт. Тара і упаковка входять до вартості товару. (п. 1.3 контракту)

Кількість, асортимент, ціна, вартість товару, що постачається і фрахт до порту вивантаження узгоджується в специфікаціях на кожну поставку. Специфікаці є невід`ємною частиною контракту , яка вступає в силу після підписання сторонами. (п. 1.4 контракту)

Постачання товару здійснюється морським транспортом на умовах CFR-Херсон, Україна, згідно Інкотермс-2010. (п. 3.1 контракту)

Відвантаження товару супроводжується наступними документами: комерційний інвойс, пакувальний лист, сертифікат походження товару, коносамент, маніфест (п. 3.2 контракту).

Товар повинен відвантажуватися в упаковці, що відповідає товару що поставляється, яка забезпечує його збереження при транспортуванні і вивантаженні в порту призначення. (п. 4.1 контракту).

Розрахунок за цим Договором проводиться Покупцем доларами США протягом 180 днів з моменту вивантаження товару в порту призначення (п. 5.1 контракту).

Також, судом встановлено, що 17 грудня 2019 року між сторонами контракту було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої п. 1 контракту доповнено таким змістом: 1.1.2 продавець зобов`язується поставляти продукцію торговельної марки «MEGABOARD», а саме утеплювач будівельний з мінеральної вати в асортименті. Орієнтовна кількість 3000 тонн у календарний рік.

15 вересня 2023 року між сторонами контракту було додатково підписано специфікацію №84, відповідно до якої визначено асортимент, кількість ціна та загальна сума товару, що поставляється. Крім того, передбачено умови поставки такого товару CIF порт Ізмаїл.

Так, судом встановлено, що на виконання умов вказаного контракту на підставі специфікації № 84 від 15.09.2023 року, інвойсу № EFI078 від 15.09.2023 року та інших супровідних документів продавцем у жовтні 2023 року було поставлено на адресу покупця товар визначений у вказаних документах на суму 76817,50 дол. США.

У зв`язку з необхідністю ввезення вказаного товару на митну територію України позивачем було сформовано митну декларацію № 23UA61U1 від 07.10.2023.

До вказаної митної декларації декларантом було подано:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 07/11/19 від 07.11.2019;

- доповнення № СПЕЦИФІКАЦІЯ № 84 від 15.09.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) №EFI078 від 15.09.2023;

- пакувальний лист №EFI078 від 15.09.2023;

- коносамент №1 від 18.09.2023;

- сертифікат про походження товарів №T 0705080 від 15.09.2023;

- копія митної декларації країни відправлення №23411800EX00001480 від 15.09.2023 та інші.

На запит митного органу щодо надання додаткових документів ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» було направлено лист від 07.10.2023 року, до якого додано додаткові документи, а саме: транспортні витрати (фрахт судна POLKOVNIK FECENK V.K.) e-factura № PZF089 від 18.09.2023 року; e-Fatura № CI9178 від 13.09.2023 на товар від виробника CIMDA CIMENTO SANAYI VE TICARET A.S. до продавця OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD. Та крім того, повідомлено, що інші документи щодо підтвердження вартості товару відсутні.

Суд встановив, що 07.10.2023 року в оформленні вказаної митної декларації декларанту було відмовлено та прийнято картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000180 та винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA500370/2023/000046/2 від 07.10.2023 року.

Підставами для відмови в оформленні митної декларації стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) перший та другий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 07/11/19 від 07.11.2019 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

2) в ході здійснення візуального контролю поданих документів виявлено, що підписи покупця та продавця, що наявні в договорі (контракті) № 07/11/19 від 07.11.2019 та СПЕЦИФІКАЦІЇ № 84 від 15.09.2023 є різними та несхожими, що в свою чергу свідчить, що вказані документи можуть містити явні ознаки підробки;

3) рахунок-фактура (інвойс) № EFI078 від 15.09.2023 та пакувальний лист № EFI078 від 15.09.2023 не містять реквізитів зовнішньоекономічного договору (контракту), отже приналежність вказаних документів саме до даного правочину слід поставити під сумнів;

4) сертифікат про походження товарів № T 0705080 від 15.09.2023 не містить посилання на інвойс або контракт чи інші товаросупровідні документи, а також не має розбивки по товару, не можливо виокремити окрему позицію товару, не дає змоги однозначно ідентифікувати партію товару;

5) декларація країни відправлення №23411800EX00001480 від 15.09.2023 містить посилання на інші номери комерційних документів;

6) умови поставки товару передбачають наявність страхування вантажу, проте декларантом не надано жодного документа, який підтверджує факт страхування;

7) умови поставки товару, зазначені в додатку до контракту СПЕЦИФІКАЦІЯ №84 від 15.09.2023 не відповідають пункту, в який доставлено вантаж.

Позивач не погодившись із прийнятим рішенням про коригування митної вартості та картки відмови, звернувся до суду із цим позовом.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, та матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про корегування митної вартості товарів №UA500370/2023/000046/2 від 07.10.2023 року, а саме:

1) перший та другий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 07/11/19 від 07.11.2019 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

2) в ході здійснення візуального контролю поданих документів виявлено, що підписи покупця та продавця, що наявні в договорі (контракті) № 07/11/19 від 07.11.2019 та СПЕЦИФІКАЦІЇ № 84 від 15.09.2023 є різними та несхожими, що в свою чергу свідчить, що вказані документи можуть містити явні ознаки підробки;

3) рахунок-фактура (інвойс) № EFI078 від 15.09.2023 та пакувальний лист № EFI078 від 15.09.2023 не містять реквізитів зовнішньоекономічного договору (контракту), отже приналежність вказаних документів саме до даного правочину слід поставити під сумнів;

4) сертифікат про походження товарів № T 0705080 від 15.09.2023 не містить посилання на інвойс або контракт чи інші товаросупровідні документи, а також не має розбивки по товару, не можливо виокремити окрему позицію товару, не дає змоги однозначно ідентифікувати партію товару;

5) декларація країни відправлення №23411800EX00001480 від 15.09.2023 містить посилання на інші номери комерційних документів;

6) умови поставки товару передбачають наявність страхування вантажу, проте декларантом не надано жодного документа, який підтверджує факт страхування;

7) умови поставки товару, зазначені в додатку до контракту СПЕЦИФІКАЦІЯ №84 від 15.09.2023 не відповідають пункту, в який доставлено вантаж.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст. 54 МК України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Стосовно тверджень митного органу, що «перший та другий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 07/11/19 від 07.11.2019 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки» та «в ході здійснення візуального контролю поданих документів виявлено, що підписи покупця та продавця, що наявні в договорі (контракті) № 07/11/19 від 07.11.2019 та СПЕЦИФІКАЦІЇ № 84 від 15.09.2023 є різними та несхожими, що в свою чергу свідчить, що вказані документи можуть містити явні ознаки підробки», суд зазначає, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки митного органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Окрім того, положення чинного законодавства, як і правила ділового звичаю не передбачають проставлення печаток на кожному аркуші контракту.

А також, стосовно розбіжності підписів здійснених сторонами контракту, суд зазначає, що як вбачається з копії контракту наявного в матеріалах справи, вона підписана 07.11.2019 року відповідальними особами обох товариств, проте без зазначення конкретної особи підписанта, лише підпис та печатка відповідного підприємства, як і додаткова угода підписана 17.12.2019 року.

Поряд з цим, специфікація № 84 від 15.09.2023 року підписана відповідальними особами тих самих сторін контракту, що підтверджено печатками, проте підписи інші, що на думку суду, може свідчити лише про те, що відповідальні особи-підписанти змінились.

Проте, суд звертає увагу, що такі виявлені митним органом розбіжності не впливають на визначення вартості товару. А тому відхиляються судом у зв`язку з їх безпідставністю.

Стосовно твердження митного органу, що «рахунок-фактура (інвойс) № EFI078 від 15.09.2023 та пакувальний лист № EFI078 від 15.09.2023 не містять реквізитів зовнішньоекономічного договору (контракту), отже приналежність вказаних документів саме до даного правочину слід поставити під сумнів», суд зазначає, що вказані доводи є необґрунтованими, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на підставі специфікації № 84 від 15.09.2023 року, інвойсу № EFI078 від 15.09.2023 року, пакувального листа та інших документів було здійснено поставку товару.

Порівнюючи дані наведені у обох документах, а саме: асортимент, кількість, ціна, загальна сума поставки та її умови можна дійти висновку, що вони стосуються однієї конкретної поставки.

У зазначеній специфікації є посилання на контракт, між тим суд погоджується, з доводами представника митного органу про відсутність посилань на реквізити контракту у інвойсі та пакувальному листі наданих при митному оформленні товару. Проте, поряд з цим у інвойсі та пакувальному листі наведена інформація, на підставі якої є можливість ідентифікувати дані документи по відношенню до здійснення поставки саме цього конкретного товару, а саме: у інвойсі наведено умови поставки та асортимент товару із зазначенням кількості та вартості, які повністю співпадають з даними зазначеними у специфікації, а також, у пакувальному листі наявна інформація про інвойс, асортимент товару та його кількість, вартість.

Таким чином, аналізуючи надані документи в їх сукупності, суд доходить висновку, про можливість їх ідентифікації по відношенню до здійсненої поставки товару, а тому твердження митного органу відхиляються судом.

Стосовно виявленої митним органом розбіжності щодо «сертифікат про походження товарів № T 0705080 від 15.09.2023 не містить посилання на інвойс або контракт чи інші товаросупровідні документи, а також не має розбивки по товару, не можливо виокремити окрему позицію товару, не дає змоги однозначно ідентифікувати партію товару», суд зазначає, що вказані доводи є необґрунтованими, адже, як було встановлено судом, до митного оформлення декларантом було надано, зокрема, сертифікат про походження товару № T 0705080 від 15.09.2023 та пакувальний лист, які при їх співставленні можна ідентифікувати до однієї поставки, що була здійснена у жовтні 2023 року, зокрема: кількість товару в розрізі ваги 451886 кг у 411 пакунках та визначено яким саме судном здійснюється поставка такого товару POLKOVNIK FESENK V.K.

Таким чином, судом відхиляються такі доводи представника митного органу, адже при здійсненні співставлення та аналізу поданих документів, можливо однозначно ідентифікувати партію товару.

Твердження митного органу, що «декларація країни відправлення №23411800EX00001480 від 15.09.2023 містить посилання на інші номери комерційних документів» судом відхиляється, у зв`язку з тим, що вказаний документ виготовляється країною відправника/продавця товару, таким чином відповідальність за внесення будь-якої інформації до такого документи покладається на продавця, а не покупця. Окрім того, суд зазначає, що в сукупності з іншими документами наданими до митного органу, можливо ідентифікувати таку експортну декларацію по відношенню до здійсненої поставки товару.

Стосовно твердження митного органу, що «умови поставки товару передбачають наявність страхування вантажу, проте декларантом не надано жодного документа, який підтверджує факт страхування», суд зазначає, таке.

Як вбачається з матеріалів справи, контрактом № 07/11/19 від 07.11.2029 року було передбачено умови поставки CFR-Херсон, Україна, згідно Інкотермс-2010. (п. 3.1 контракту). Кількість, асортимент, ціна, вартість товару, що постачається і фрахт до порту вивантаження узгоджується в специфікаціях на кожну поставку. Специфікація є невід`ємною частиною контракту, яка вступає в силу після підписання сторонами. (п. 1.4 контракту)

Проте, відповідно до специфікації № 84 від 15.09.2023 року передбачено умови поставки такого товару - CIF порт Ізмаїл.

Відповідно до офіційних правил Інкотермс-2010, CIF - Вартість, страхування та вантажоперевезення (названий порт призначення). Цей базис поставки означає - вартість фрахту та страховки оплачені продавцем.

Тобто, сторонами самостійно змінено умови поставки товару, з якими обов`язок страхування вантажу покладається на продавця, який надалі включається в ціну товару.

А тому, аналізуючи наведене вище, суд доходить висновку, що у позивача, як декларанта, відсутній обов`язок страхування вантажу при отриманні товару.

Стосовно твердження митного органу, що «умови поставки товару, зазначені в додатку до контракту СПЕЦИФІКАЦІЯ №84 від 15.09.2023 не відповідають пункту, в який доставлено вантаж» суд зазначає, що вони є безпідставними адже, матеріалами справи підтверджено, що у специфікації № 84 від 15.09.2023 року змінено умови поставки, які були передбачено контрактом № 07/11/19 від 07.11.2019 року з CFR - Херсон, Україна на CIF порт Ізмаїл. Як вбачається із поданої митної декларації № UA61U1 від 07.10.2023 року товар доставлено на митну територію України на умовах CIF, Ізмаїл, судном POLKOVNIK FESENK V.K. Таким чином, в даному випадку, жодні розбіжності відсутні, товар поставлено на передбачених сторонами та документами умовах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;

А тому, на думку суду, позивачем було надано всі наявні документи на підтвердження заявленої ціни товару, які є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

З урахуванням наведених та встановлених судом обставин, вказані в рішенні доводи відповідача є безпідставними та відхиляються судом.

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вище викладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» (, місце знаходження: 73003, Херсонська область, м. Херсон, пров. Портовий, 1) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішень, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про коригування митної вартості товарів №UA500370/2023/000046/2 від 07.10.2023 р.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.10.2023 року № UA500370/2023/000180 року Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» (, місце знаходження: 73003, Херсонська область, м. Херсон, пров. Портовий, 1) судовий збір в розмірі 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко