Справа № 19зп-24/160
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17 січня 2024 р.Справа №19зп-24/160
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку п.1 ч.1 ст.153 КАС України,
ОСОБА_1 16.01.2024 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), в якій він просить:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Національному агентству із забезпечення якості вищої освіти вчиняти будь-які дії щодо розгляду справи Комітетом з питань етики за скаргою кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 від 20.06.2023 р. (реєстраційний № 18-АД від 21.06.2023 р.) щодо наявності фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації в дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата юридичних наук (спеціальність 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право) ОСОБА_1 на тему "Адміністративно-правове регулювання реалізації кадрового забезпечення в органах публічної адміністрації в Україні" захищеній 02.07.2020 р. на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 17.051.07 Запорізького національного університету до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.
Вказана заява обґрунтована тим, що Комітет з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти рішенням від 07.07.2023 року №28 (41) встановив відповідність скарги кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 від 20 червня 2023 року (реєстраційний № 18-АД) вимогам Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 21.06.2022 р. та прийняв скаргу до розгляду. Рішенням від 29 вересня 2023 р. № 42(55) Комітет з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти продовжив розгляд скарги ОСОБА_2 щодо виявлення в захищеній 02 липня 2020 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 17.051.07 Запорізького національного університету дисертації ОСОБА_1 "Адміністративно-правове регулювання реалізації кадрового забезпечення в органах публічної адміністрації в Україні", поданої на здобуття наукового ступеня кандидата юридичних наук, фактів академічного плагіату до 07 листопада 2023 року. Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних його прав/інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки в цьому випадку визнання судом протиправності дій Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти не матиме практичного значення та не забезпечить ефективний захист прав заявника. Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти, з огляду на встановлені Порядком розгляду скарг процедури та строки їх вчинення, може продовжувати вчиняти дії з розгляду скарги та приймати рішення щодо прав та інтересів заявника. У такому випадку заявнику доведеться ініціювати ряд судових процедур щодо оскарження наступних дій та рішень Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти та інших суб`єктів владних повноважень, які вчинятимуться ними з метою завершення розгляду питання, порушеного у скарзі ОСОБА_2 . Заявник просить суд звернути увагу на той аспект, що у випадку задоволення позовних вимог без вжиття відповідних забезпечувальних заходів не стане підставою для поновлення попереднього стану правовідносин, які існували у сторін до моменту виникнення обставин, що стали підставою позову. Без вжиття заходів забезпечення позову намір заявника захистити свої права та інтереси в суді залишиться неповноцінним, оскільки створить передумови для виникнення нових спорів, що зумовить необхідність докладання значних зусиль.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до положень частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
На підставі частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Частиною 1 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.
Із системного аналізу вимог наведених норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.
Значення цього інституту адміністративного процесуального права полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін.
Визначені законом підстави забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Згідно із Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів заяви вбачається, що Комітет з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти рішенням від 07.07.2023 року №28 (41) встановив відповідність скарги кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 від 20 червня 2023 року (реєстраційний № 18-АД) вимогам Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 21.06.2022 р. та прийняв скаргу до розгляду. Рішенням від 29 вересня 2023 р. № 42(55) Комітет з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти продовжив розгляд скарги ОСОБА_2 щодо виявлення в захищеній 02 липня 2020 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 17.051.07 Запорізького національного університету дисертації Євдокимова П.В. "Адміністративно-правове регулювання реалізації кадрового забезпечення в органах публічної адміністрації в Україні", поданої на здобуття наукового ступеня кандидата юридичних наук, фактів академічного плагіату до 07 листопада 2023 року.
Заявник в заяві також вказав, що 10.01.2024 р. він дізнався, що 17 січня 2024 року о 10:00 год. відбудеться засідання Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти з приводу: "Розгляд скарги щодо порушення академічної доброчесності у дисертації кандидата юридичних наук ОСОБА_3 "Адміністративно-правове регулювання реалізації кадрового забезпечення в органах публічної адміністрації в Україні", а тому просить вжити заходи забезпечення позову.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про вищу освіту" управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється, серед іншого, Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти.
Згідно із ст.17 Закону України "Про освіту" Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є постійно діючим колегіальним органом. Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти є юридичною особою публічного права, яка діє згідно з цим Законом і статутом, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Процедура розгляду Комітетом з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти скарг/повідомлень щодо наявності у дисертаціях на здобуття ступеня доктора філософії (наукового ступеня доктора наук, кандидата наук) та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, порядок звернення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти до Міністерства освіти і науки України про необхідність позбавлення особи наукового ступеня доктора (кандидата) наук у випадку виявлення в дисертації, наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, та процедуру скасування Національним агентством рішення разової ради про присудження ступеня доктора філософії у зв`язку з виявленням у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації визначена у Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 21.06.2022 року (протокол № 10 (15) зі змінами) (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 11 Порядку розгляду скарг Комітет розглядає скаргу/повідомлення у строк до трьох місяців з дня прийняття до розгляду. Цей строк може бути продовжений Комітетом (не більше ніж на один місяць) за мотивованим зверненням доповідача щодо необхідності проведення додаткової перевірки обставин та/або матеріалів справи, проведення експертизи.
За змістом пункту 14 Порядку розгляду скарг Голова Комітету з питань етики, отримавши від доповідача мотивований проект рішення Комітету із доданими матеріалами перевірки відомостей, призначає дату розгляду справи на засіданні Комітету в межах строку, визначеного пунктом 11 Порядку.
У пункті 23 Порядку розгляду скарг передбачено, що за наслідками розгляду справи Комітет на закритій частині засіданні приймає одне з таких рішень: 1) про внесення на розгляд Національного агентства подання про наявність/відсутність у дисертації та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації на здобуття ступеня доктора філософії, фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації; 2) про внесення на розгляд Національного агентства подання про виявлення/не виявлення в дисертації, за результатами захисту якої було присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, в яких висвітлені наукові результати дисертації, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
Національне агентство за результатами розгляду подання Комітету з питань етики щодо присудженого наукового ступеня доктора (кандидата) наук приймає одне з таких рішень:
1) про виявлення в дисертації, за якою присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та звернення до Міністерства освіти і науки України про позбавлення особи відповідного наукового ступеня.
2) про невиявлення в дисертації, за якою присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях, зарахованих за її темою, академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації.
Тобто, Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти через Комітет з питань етики у передбаченому Порядку розгляду скарг вчиняє визначені дії щодо виявлення у дисертаціях, за якими присуджено науковий ступінь доктора (кандидата) наук та/або наукових публікаціях академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації та приймає рішення щодо ініціювання перед Міністерством освіти і науки України питання про позбавлення особи відповідного наукового ступеня.
Отже, результати перевірки та рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти мають своїм наслідком визнання у дисертації та/або науковій статті академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, на підставі яких Міністерство освіти і науки України приймає рішення щодо позбавлення особи відповідного наукового ступеня. Таким чином, рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти відповідає визначенню індивідуального акту, яке міститься в КАС України.
Заявник вказує, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам в разі продовження вчинення Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти дій та прийняття відповідних рішень у процесі розгляду скарги/повідомлення, оскільки відповідно до положень Статуту Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти та Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації від 21.06.2022 р. прийняті рішення Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти щодо питань розгляду наукових робіт на предмет академічної доброчесності публікуються Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти на його веб-сайті та не видаляються у разі визнання його дій протиправними дисертації заявника.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для формування висновку про те, що розгляд справи Комітетом з питань етики за скаргою кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 від 20.06.2023 р. (реєстраційний №18-АД від 21.06.2023 р.) щодо наявності фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації в дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата юридичних наук (спеціальність 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право) ОСОБА_1 на тему "Адміністративно-правове регулювання реалізації кадрового забезпечення в органах публічної адміністрації в Україні" захищеній 02.07.2020 р. на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 17.051.07 Запорізького національного університету, матимуть своїм наслідком визнання у дисертації та/або науковій статті академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, на підставі яких Міністерство освіти і науки України приймає рішення щодо позбавлення особи відповідного наукового ступеня.
В свою чергу заявник планує звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, предметом якого буде:
1) визнання протиправними дії Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти в особі Комітету з питань етики щодо встановлення відповідності скарги від 20 червня 2023 року кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 , реєстраційний номер 18-АД від 21 червня 2023 року, вимогам Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 21 червня 2022 року;
2) скасування рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти №28 (41) від 07 липня 2023 року;
3) зобов`язання Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти в особі Комітету з питань етики прийняти рішення, щодо невідповідності скарги кандидата біологічних наук, старшого наукового співробітника ОСОБА_2 від 20 червня 2023 року, реєстраційний номер 18-АД від 21 червня 2023 року, вимогам Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації, затвердженого Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти 21.06.2022 року.
В контексті наведеного, слід врахувати, що інститут забезпечення позову, як вже зазначалось вище, створений, зокрема, з метою убезпечення сторін судового процесу від виникнення обставин, за яких через необхідність дотримання визначених процесуальним законодавством процедур розгляду адміністративної справи, нівелюватиметься сама мета, з якою відповідний позов подано до суду.
Без вжиття заходів забезпечення позову намір позивача захистити свої права та інтереси в суді залишиться неповноцінним, оскільки створить передумови для виникнення нових спорів, що зумовить необхідність докладання значних зусиль. Водночас це не відповідатиме завданню адміністративного судочинства, яке відповідно до ст.2 КАС України полягає, зокрема, у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На доповнення зазначеного висновку суд враховує, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки такий результат встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.
Водночас, у цьому випадку наслідком забезпечення позову стане тимчасове унеможливлення настання несприятливих для заявника наслідків, забезпечення ефективного захисту або поновлення його прав чи інтересів у разі задоволення позовних вимог та виключатиме необхідність подальшого ініціювання нових судових процедур щодо захисту порушених його прав.
Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 150, 151, 153, 156, 243, 248 КАС України, суд,
Задовольнити заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про забезпечення позову в порядку п.1 ч.1 ст.153 КАС України.
Роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.153 КАС України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена у строки, встановлені статті 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма