Справа № 420/21588/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/21588/23

Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А. Дата і місце ухвалення: 16.10.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2023 року ТОВ «БЕЛОГВІ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу №ПШ020227 від 24.07.2023р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою відділ державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті необґрунтовано застосував до ТОВ «БЕЛОГВІ» адміністративно господарський штраф в розмірі 17000,00 грн. на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки на товариство, як перевізника, не поширюються вимоги Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. №340, щодо необхідності використання особистої картки водія до цифрового тахографа. Позивач зазначав, що 31.05.2023р. ним здійснювалося перевезення асфальтобетонної суміші гарячої, яка використовується при відновленні мостового переходу через річку Ірпінь, поблизу с.Стоянка Бучацького району Київської області, на виконання укладеного з ТОВ «Автомагістраль-Південь» договору перевезення вантажів від 01.06.2021р. В свою чергу, ТОВ «Автомагістраль-Південь» є підприємством, яке виконує термінові та невідкладні завдання, пов`язанні з відновлення об`єктів інфраструктури та, на виконання укладеного з Службою автомобільних доріг у Київській області договору №33-22 від 10.06.2023р., здійснює роботи з капітального ремонту мостового переходу через р.Ірпінь на км 21+140 автомобільної дороги загального користування державного значення М-06 Київ-Чоп.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 16.10.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «БЕЛОГВІ».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що посилання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. №340, не поширюється на спірні правовідносини, є необґрунтованим.

Апелянт звертає увагу, що у спірному випадку не вбачається здійснення експлуатаційного утримання, будівництва та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об`єктів транспортної інфраструктури ТОВ «БЕЛОГВІ», з огляду на те, що транспортний засіб здійснював перевезення вантажу на замовлення ТОВ «Автомагістраль-Південь», тобто, надавав послуги з перевезення вантажів. Таким чином, що відповідальним перевізником є ТОВ «БЕЛОГВІ», а не ТОВ «Автомагістраль Південь».

Також, апелянт зазначає, що позивачем як на розгляд справи Укртрансбезпекою, так і до суду не надано жодних підтверджуючих документів, що ТОВ «БЕЛОГВІ», яке є перевізником в межах спірної справи, здійснює експлуатаційне утримання, будівництво та поточний ремонт автомобільних доріг. Договірні відносини з такого ремонту виникли у ТОВ «Автомагістраль-Південь» з відповідними замовниками, в той час як ТОВ «БЕЛОГВІ» є учасником договірних відносин з перевезення вантажів на замовлення ТОВ «Автомагістраль-Південь», що підтверджується наданими товарно-транспортною накладною та договором на перевезення вантажів № 01062021-ВД від 01.06.2021р. Договір на перевезення вантажів №01062021-ВД від 01.06.2021р. не містить жодних положень про те, що його укладено з метою надання послуг з експлуатаційного утримання, будівництва та поточного ремонту автомобільних доріг.

На підставі викладеного, апелянт стверджує, що Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, поширюється на спірні правовідносини, а посилання позивача та суду на п.1.4 цього Положення є безпідставним.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ», , зареєстроване юридичною особою 28.03.2000. Відомості про юридичну особу внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид діяльності за КВЕД: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

31.05.2023 року о 15 год. 20 хв. посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті на ділянці «кінцева дорога в районі зупинки «Південна Борщагівка», на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 26.05.2023 року №000459, проведено перевірку транспортного засобу марки FORD, державний номер НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено акт перевірки №010566 від 31.05.2023 року.

В акті зафіксовано, що власником транспортного засобу є ТОВ «ОТП Лізинг», автомобільний перевізник ТОВ «БЕЛОГВІ» () згідно товарно-транспортної накладної.

Під час перевірки виявлено порушення: перевезення вантажу, згідно ТТН №21 від 31.05.2023 року, водій ОСОБА_1 не використовує особисту картку водія до цифрового тахографу, про що свідчить роздруківка роботи цифрового тахографу за 31.05.2023 року, чим порушено п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 року. Відповідальність за яке (порушення) передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У графі «пояснення водія про причини порушень» зазначено: водій від підпису та пояснення відмовився.

Для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №010566 від 31.05.2023 року відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті направлено на адресу ТОВ «БЕЛОГВІ» запрошення на 03.07.2023 року, 17.07.2023 року та 24.07.2023 року.

Позивач не заперечував завчасного отримання запрошення на розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано до відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті пояснення від 17.07.2023 року, які зареєстровані 24.07.2023 року за №23873/0/22-23.

У наданих поясненнях ТОВ «БЕЛОГВІ» вказало, що воно здійснювало перевезення будівельних матеріалів, зазначених в товарно-транспортній накладній №21 від 31.05.2023 року, для ТОВ «Автомагістраль-Південь», яке є об`єктом критичної інфраструктури та з перших днів заздалегідь спланованої російської збройної агресії проти України щоденно виконує термінові та невідкладні завдання, пов`язані з відновленням зруйнованих критичних об`єктів інфраструктури, власними засобами допомагає з передислокацію військової техніки та зведенні фортифікаційних споруд з метою забезпечення обороноздатності, захисту державного кордону та територіальної цілісності держави. На підтвердження вищезазначеного ТОВ «БЕЛОГВІ» надано лист Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області №761/09 211 083/09 від 11.07.2023 року, згідно якого ТОВ «Автомагістраль-Південь» (Підрядник) при виконанні робіт для якнайшвидшого відновлення мостового переходу через р. Ірпінь поблизу с. Стоянка, Бучанського району Київської області, зруйнованого внаслідок бойових дій, при перевезенні будівельних матеріалів 31.05.2023 року було використано транспортний засіб FORD 4142 DC, державний номер НОМЕР_1 , котрий належить ТОВ «БЕЛОГВІ».

Разом із поясненнями ТОВ «БЕЛОГВІ» надало: копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців - 11 арк.; копію наказу про призначення водія - 1 арк.; копію листа №761/09 211 083/09 від 11.07.2023 року - 1 арк.; копію договору №33-22 від 10.06.2022 року на виконання робіт з капітального ремонту мостового переходу через р. Ірпінь на км 21+140 автомобільної дороги загального користування державного значення М06 Київ-Чоп(на м. Будапешт через мм. Львів. Мукачево і Ужгород) Київська область (з розробкою проектної документації), укладеного між Службою автомобільних доріг у Київській області (Замовник) та ТОВ «Автомагістраль-Південь» (Підрядник) - 19 арк.; договір №01062021-ВД від 01.06.2021 року на перевезення вантажів, укладений між ТОВ «БЕЛОГВІ» та ТОВ «Автомагістраль-Південь» з додатками та додатковими угодами 6 арк.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту перевірки №010566 від 31.05.2023 року відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову від 24.07.2023 року №ПШ020227, якою притягнуто ТОВ «БЕЛОГВІ» до відповідальності за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді застосування до нього адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Позивач подав скаргу на постанову від 24.07.2023 року №ПШ020227 до Державної служби України з безпеки на транспорті, яку листом від 03.08.2023 року №7394/3.1/15-23 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із правомірністю постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.07.2023 року №ПШ 020227 ТОВ «БЕЛОГВІ» звернулося до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, визнав обґрунтованими доводи позивача, що 31.05.2023 року, у день зупинення та проведення рейдової перевірки, транспортний засіб FORD 4142D DC, який належить ТОВ «БЕЛОГВІ», використовувався для перевезення будівельних матеріалів для виконання робіт з капітального ремонту мостового переходу через р. Ірпінь на км 21+140 автомобільної дороги загального користування державного значення М-06 Київ-Чоп(на м. Будапешт через мм. Львів. Мукачево і Ужгород) Київська область. А відтак, за висновками суду, ТОВ «БЕЛОГВІ», будучи залученим ТОВ «Автомагістраль-Південь» до перевезення будівельних матеріалів для виконання робіт з капітального ремонту мостового переходу через р. Ірпінь, має право на застосування пункту 1.4 розділу I Положення №340. З вказаного слідує, що уповноважені посадові особи Укртрансбезпеки необґрунтовано та безпідставно притягнули позивача до відповідальності на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт позивача».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001р. №2344-III (далі Закон №2344-III) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно із положеннями статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону №2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.3.5. Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно п.3.6. Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його гину згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ. внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа: дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 (далі - Положення №340) визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно п.6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Отже, положеннями статті 48 Закону №2344-III передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність або картки водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією №385 та Положенням №340.

Абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, за відсутності документів, зокрема, в даному випадку особистої картки водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Як вже зазначалося колегією суддів, підставою для висновку про порушення позивачем вимог статті 48 Закону №2344-III слугувала відсутність на час проведення перевірки особистої картки водія, яка повинна знаходитись у водія і надаватись для перевірки.

В оскаржуваному рішенні суд погодився з позицією позивача та зазначив, що Положення №340 не поширюється на позивача.

Надаючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції колегія суддів звертає увагу на наступне.

Пунктом 1.3 розділу I Положення №340 визначено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

У свою чергу, пункт 1.4 розділу I Положення №340 визначає, що це Положення не поширюється, зокрема, на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються:

транспортними засобами спеціального та спеціалізованого призначення суб`єктів господарювання незалежно від форм власності, що здійснюють експлуатаційне утримання, будівництво та поточний ремонт автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об`єктів транспортної інфраструктури в радіусі не більше 150 км від об`єкта будівництва (ремонту), які обладнані спеціальними світловими сигнальними пристроями відповідно до пункту 3.6 розділу 3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за умови наявності у водія відповідного транспортного засобу первинного документа, що фіксує маршрут руху такого транспортного засобу, а також у разі забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів і виникнення інших перешкод у дорожньому русі.

Тобто, вказаний підпункт передбачає певні умови, за дотримання яких дія Положення не застосовується до перевізників.

Зокрема, вказана норма стосується перевезень, які:

здійснюються транспортними засобами спеціального та спеціалізованого призначення суб`єктів господарювання незалежно від форм власності, що здійснюють експлуатаційне утримання, будівництво та поточний ремонт автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об`єктів транспортної інфраструктури в радіусі не більше 150 км від об`єкта будівництва (ремонту);

відповідні транспортні засоби мають бути обладнані спеціальними світловими сигнальними пристроями відповідно до пункту 3.6 розділу 3 ПДР;

у водія відповідного транспортного засобу має бути первинний документ, що фіксує маршрут руху такого транспортного засобу.

Однак, згідно матеріалів справи ТОВ «БЕЛОГВІ» не є суб`єктом господарювання, що здійснює експлуатаційне утримання, будівництво та поточний ремонт автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об`єктів транспортної інфраструктури в радіусі не більше 150 км від об`єкта будівництва (ремонту).

Відповідним суб`єктом є ТОВ «Автомагістраль-Південь», з яким 10.06.2022р. Служба автомобільних доріг у Київській області уклала договір №33-22 на виконання робіт з капітального ремонту мостового переходу через р.Ірпінь на км 21+140 автомобільної дороги загального користування державного значення М-06 Київ-Чоп (на м. Будапешт через мм. Львів, Мукачево і Ужгород, Київська область (з розробкою проектної документації).

В свою чергу, господарські відносини між ТОВ «БЕЛОГВІ» та ТОВ «Автомагістраль-Південь» щодо перевезення вантажів відбуваються на виконання договору на перевезення вантажів №01062021-ВД від 01.06.2021р., укладеного між ними задовго до залучення ТОВ «Автомагістраль-Південь» до здійснення експлуатаційного утримання, будівництва та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об`єктів транспортної інфраструктури.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що договір на перевезення вантажів №01062021-ВД від 01.06.2021 не містить жодних положень про те, що його укладено з метою надання послуг з експлуатаційного утримання, будівництва та поточного ремонту автомобільних доріг.

З вказаного слідує, що у спірних правовідносинах ТОВ «БЕЛОГВІ» є перевізником вантажу за укладеним з ТОВ «Автомагістраль-Південь» договором перевезення, а не здійснювало перевезення транспортними засобами спеціального та спеціалізованого призначення як суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатаційне утримання, будівництво та поточний ремонт автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об`єктів транспортної інфраструктури в радіусі не більше 150 км від об`єкта будівництва (ремонту).

На думку колегії суддів, поширення на спірні правовідносини п.1.4 Положення №340 могло б мати місце, якби перевізником вантажу було б безпосередньо ТОВ «Автомагістраль-Південь» (як суб`єкт, уповноважений на виконання робіт з капітального ремонту мостового переходу через р.Ірпінь) на належному ТОВ «БЕЛОГВІ» транспортному засобі марки FORD, державний номер НОМЕР_1 , що використовується ТОВ «Автомагістраль-Південь» на праві оренди.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у водія транспортного засобу марки FORD, державний номер НОМЕР_1 , був відсутній документ, що фіксує маршрут руху такого транспортного засобу, як того вимагає п.1.4 Положення №340.

Товарно-транспортна накладна не являється таким документом, оскільки в ній містяться відомості щодо пункту навантаження та розвантаження, проте нею не визначено маршруту руху. Маршрутом руху є усталений шлях прямування рухомого складу від вантажовідправника до вантажоотримувача (карта у формі схематичної діаграми).

Докази того, що транспортний засіб марки FORD, державний номер НОМЕР_1 , був обладнаний спеціальними світловими сигнальними пристроями відповідно до пункту 3.6 розділу 3 ПДР матеріали справи також не містять.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що у справі, що розглядається, не вбачається здійснення ТОВ «БЕЛОГВІ» експлуатаційного утримання, будівництва та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, інших об`єктів транспортної інфраструктури, а також здійснення 31.05.2023р. перевезення вантажу для цієї мети. Зафіксований під час проведення перевірки транспортний засіб здійснював перевезення вантажу на замовлення ТОВ «Автомагістраль-Південь», тобто надавав послуги з перевезення вантажів, що підтверджується наданою товарно-транспортною накладною та договором на перевезення вантажів №01062021-ВД від 01.06.2021

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дотримання режиму праці і відпочинку водіїв транспортних засобів є важливою складовою забезпечення безпеки дорожнього руху, в той час як обладнання транспортного засобу цифровим тахографом позивачем не заперечується.

Відповідно до приписів законодавства водій повинен мати та використовувати індивідуальну картку водія під час здійснення перевезень, оскільки саме під час використання картки водія, яка повинна бути розміщена у слоті цифрового тахографу, відбувається фіксування режиму праці та відпочинку водія. Після чого, можна зробити роздруківку роботи цифрового тахографа, яка відображатиме періоди роботи та відпочинку конкретного водія, який здійснив перевезення.

Разом з тим, зроблена посадовою особою Укртрансбезпеки під час проведення перевірки роздруківка роботи тахографа додатково свідчить про відсутність та невикористання індивідуальної картки водія до цифрового тахографу, адже на ній відсутня інформація про водія транспортного засобу.

З огляду на викладене, матеріалами справи доведено наявність вчиненого ТОВ «БЄЛОГВІ» порушення, а саме: відсутність на час проведення перевірки картки водія до цифрового тахографу та, відповідно, її не використання. Враховуючи, що ТОВ «БЕЛОГВІ» не є суб`єктом господарювання, який здійснює експлуатаційне утримання, будівництво та поточний ремонт автомобільних доріг загального користування, вулиць у населених пунктах, а також інших об?єктів транспортної інфраструктури, а є учасником договірних відносин з перевезення вантажів на замовлення ТОВ «Автомагістраль-Південь», що підтверджується матеріалами справи, колегія суддів вважає, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову діяв у спосіб та у межах своїх повноважень.

Також, колегією суддів не встановлено у діях відповідача порушень під час проведення перевірки норм Положення №103 та Порядку №1567.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи та допущено не правильне застосування норм матеріального права, тому, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції від 16.10.2023р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «БЕЛОГВІ».

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 262, 263, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛОГВІ» до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу №ПШ020227 від 24.07.2023р.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 січня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук