Справа № 520/32520/23
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про продовження розгляду справи

15 січня 2024 року Справа № 520/32520/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Супруна Ю.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до 2 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (пров. Куряжанський, буд. 1-Ж, м. Харків, 61098, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Юрко Олена Григорівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до 2 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність 2 територіального вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (61098 м.Харків, пров. Куряжанський, 1Ж, Код ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошового забезпечення з 01.02.2020 року по 24.03.2023 року, одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 ст.15 Закону N 2011-XII у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки (80 календарних днів) за 2022-2023 роки, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки для учасників бойових дій (126 кал. днів) за період з 2015 по 2023 рік, з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15 до постанови Кабінету Міністрів №704 від 30.08.2017 року;

2. Зобов`язати 2 територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (61098 м. Харків, пров. Куряжанський, 1Ж, Код ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошового забезпечення з 01.02.2020 року по 24.03.2023 року з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481,00 грн.), Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15 до постанови Кабінету Міністрів №704 від 30.08.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців.

3. Зобов`язати 2 територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (61098 м. Харків, пров. Куряжанський, 1Ж, Код ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 ст.15 Закону N 2011-XII у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки (80 календарних днів) за 2022-2023 роки, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки для учасників бойових дій (126 кал. днів) за період з 2015 по 2023 рік, з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15 до постанови Кабінету Міністрів №704 від 30.08.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців.

4. Для забезпечення належного захисту прав позивача у разі необхідності вийти поза межі заявлених позовних вимог.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №520/32520/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Супрун Ю.О..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі №520/32520/23; постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Після відкриття провадження у даній справі суд встановив, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, викладеної у статті 161 КАС України, а тому адміністративний позов підлягав залишенню без руху.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу термін - не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали суду представником позивача надано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Заява вмотивована тим, що Наказом Начальника 2 територіального вузла урядового зв`язку Держспецзв`язку №48-ос від 23.03.2023 року ОСОБА_1 звільнили за п.3 (за станом здоров`я) ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та п.144 Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого Указом Президента України від 31.07.2015 року № 463. Документи, які отримав позивач на момент звільнення не містили інформацію про визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання. Зазначено, що відповідач навіть відмовлявся видати довідку про розмір та складові грошового забезпечення позивача за спірний період, про що міститься інформація у відповідях на звернення від 04.10.2023 та від 05.10.2023 року. 24.05.2023 - 02.06.2023 з причин чергового погіршення стану здоров`я позивач перебував на госпіталізації в Національному інституту терапії ім. Т.Л. Малої НАМН України, що підтверджено випискою № 356 із медичної картки стаціонарного хворого №ІХ- від 02.06.2023 року. З червня - початок липня 2023р. позивач проходив медичну комісію для подання документів до МСЕК. 04.07.2023 -18.07.2023 проходило оформлення документів в МСЕК та призначення 3 групи особи з інвалідністю. Вказані дати зазначенні в довідці МСЕК серія 12ААВ № 692988 від 18.07.2023 року. Також зазначено, що позивач має літніх та хворих батьків, мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує стороннього догляду, що підтверджено довідкою ЛКК № 83 від 19.09.2022 року, батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом 2 групи, що підтверджено пенсійним посвідченням. Батьки мешкають в Одеській області. Дані обставини підтверджено свідоцтвом про народження позивача, пенсійним посвідченням батька позивача, довідкою ЛЛК № 83 від 19.09.2022 року. В вересні 2023 позивач подав документів до пенсійного фонду для зміни статусу у зв`язку з призначенням 3 групи інвалідності, що підтверджено перерахунком пенсії по пенсійній справі № від 12.09.2023 року. Зауважено, що вищезазначені обставини за наявними хворобами позивача (ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба 3ст, гіпертонична і атеросклеротична ДЕП ІІ з симпато-адреналовими пароксизмами тощо) обумовили тривалий період відновлення стану здоров`я позивача, адже йому категорично заборонялись емоційно-психологічні напруги, щоб уникнути ще більшого загострення стенокардії ІІІ ФК та гіпертонічної хвороби ІІІ ст. В середині вересня стан здоров`я після тривалого та постійного прийому призначених ліків дозволив позивачу звернутися до фахівців у сфері права та вчиняти дії для поновлення свого порушеного права. 16.09.2023 був оформлений договір з адвокатом для надання юридичної допомоги по справі, як внаслідок почався збір та підготовка документів та правового обґрунтування для позову. В результаті аналізу правових норм та судової практики з урахуванням необхідного на це часу, були підготовлені звернення на адресу відповідача по справі від 04.10.2023 року та 05.10.2023 року, які були подані з надією вирішити спірне питання в досудовому порядку або використання відмови як доказів по справі щодо протиправності відповідача. Після збору та аналізу всіх доказів по справі з урахуванням кількості робочих днів та мінімально необхідного часу для складання позовної заяви, документи були подані до суду.

Зазначені обставини, на переконання позивача, перешкоджали вчасно звернутися з цим позовом до суду. На підтвердження зазначених обставин представник позивача надав відповідні докази.

Клопотання розглянуті, з урахуванням строків перебуванні судді у щорічній відпустці.

Надаючи оцінку, наведених доводам позивача, суд зауважує на таке.

Частина 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Поряд з наведеним суд касаційної інстанції звертає увагу, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, згідно з ч.1, 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Частини перша та друга ст.233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1).

Однак, відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21.

Окрім того, суд враховує ситуацію, яка склалася в м. Харкові та Харківській області внаслідок військової агресії російської федерації проти України та введенням з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні.

У справі Bellet V. France ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до положень п. 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України (№ 63566/00), п. 13 рішення ЄСПЛ у справі Петриченко проти України (№ 2586/07) та пункту 280 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо и. 1 ст. 6 Конвенції.

При цьому, як випливає з рішення ЄСПЛ у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи вищевказані доводи позивача, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на поновлення позивачу пропущеного строку подання позовної заяви, суд вважає, що клопотання 2 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.14 ст. 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку про продовження розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 122, 123, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про поновлення процесуального строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду по справі №520/32520/23, визнавши поважними причини його пропуску.

Заяву представника 2 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без задоволення.

Продовжити розгляд адміністративної справи №520/32520/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до 2 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (пров. Куряжанський, буд. 1-Ж, м. Харків, 61098, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Повідомити сторін, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відбудеться без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в приміщенні суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. О. Супрун