Справа № 160/18790/23
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
-визнати протиправними дії ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області по відмові в нарахуванні та виплаті надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 05.08. по 10.12.1998 та за 09.12.2008 - 30.09.2010, надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, надбавки за безперервну службу 1998 - 2005р, компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні 12.2008, 01 - 07 та 12.2009, 01 - 03.2010, індексації забезпечення за 1998 - 2008, компенсації втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати забезпечення, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку;
- визнати протиправною бездіяльність ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати надбавок за вислугу років з 04.08. по 30.11.1998, індексацій забезпечення та їх частин за 04.08.1998 - 05.10.2010, надбавок за службу в умовах режимних обмежень з 04.08. по 31.12.1998р. і 09.12.2008 - 30.09.2010, доплат за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007, матеріальних допомог за 1998 - 2007, надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007, надбавок за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007, премій та їх частин з 01.06.2005 по 05.10.2010, компенсацій за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010, допомог на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010, частин надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009, одноразової допомоги при звільненні з ОВС 05.10.2010, компенсацій втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення;
-зобов`язати ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити грошові кошти:
-індексації забезпечення та їх частини за 04.08.1998 - 05.10.2010;
-надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 04.08.1998 по 31.12.1998, 09.12.2008 - 30.09.2010;
-доплати за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007;
-матеріальних допомог за 1998 - 2007;
-надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007;
-надбавки за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007.;
-премії та їх частини з 01.06.2005 по 05.10.2010;
-компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010;
-допомоги на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010;
-матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010.;
-частини надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009;
-компенсації втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення;
-середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач проходив службу в ОВС з 04.08.1998 по 05.10.2010, однак співробітниками ГУМВС в Дніпропетровській області не було виплачено грошові кошти:
-індексації забезпечення та їх частини за 04.08.1998 - 05.10.2010;
-надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 04.08.1998 по 31.12.1998, 09.12.2008 - 30.09.2010;
-доплати за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007;
-матеріальних допомог за 1998 - 2007;
-надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007;
-надбавки за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007;
-премії та їх частини з 01.06.2005 по 05.10.2010;
-компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010;
-допомоги на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010;
-матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010;
-частини надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009;
-компенсації втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення;
-середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.10.2023.
В підготовче засідання 04.10.2023 сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 01.11.2023.
До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування власної правової позиції зазначено, що вимоги позивача про виплату індексації грошового забезпечення здійснюється установою, де проходить службу такий працівник, у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Однак, Законом не передбачена індексація грошового забезпечення, яке не було виплачено вчасно, за весь час затримки його виплати. Тож, є безпідставним посилання позивача на положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», як на підставу для сплати йому індексації грошового забезпечення з 1998 по 2010 років. Право на нараховування та виплату особам рядового і начальницького складу ОВС індексації грошового забезпечення виникло після набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №913, якою було внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення (Порядок №1078) шляхом доповнення у пункті 2 абзаці 5 після слова «військовослужбовців» словами «осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби», тобто з 25.07.2007. Також, ГУ МВС України в Дніпропетровській області на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №160/8926/13 нараховано та вилачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.07.2007 по 31.12.2008.
У відзиві зазначено, що надбавка за службу в умовах режимних обмежень не має загального характеру, виплачується в розмірах, визначених наказами керівництва в індивідуальному порядку лише тим особам, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, та мають відповідний допуск до зазначених відомостей, а тому враховується при обчисленні та перерахунку пенсії лише тим особам, яким вона була встановлена та фактично виплачувалась під час проходження служби.
Щодо зобов`язання ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити доплати за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007; компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010, відповідач зазначає про відсутність доказів встановлення факту роботи позивача в нічний час, в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні.
Щодо нарахування та виплати матеріальних допомог за 1998 - 2007 зазначно, що строки зберігання фінансових документів становлять 3 року, тому встановити на підставі первинних фінансових документів фактичну виплату матеріальної допомоги не можливо. Так само не можливо встановити чи були підстави для нарахування через відсутність наказів, які б підтверджували їх призначення.
Встановлення позивачу розміру надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, надбавки за безперервну службу; встановлення розміру премій, виплата матеріальних допомог позивачу проводилось у межах асигнувань з Державного бюджету України.
Щодо зобов`язання ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити компенсації втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення; середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, у відзиві зазначено, що позивач помилково посилається на норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, які регулюють порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Підготовче судове засідання 01.11.2023 знято з судового розгляду, у зв`язку з перебування судді у відпустці.
Від позивача 20.11.2023 надійшло клопотання про продовження процесуального строку для надання відповіді на відзив. В обґрунтування клопотання позивачем зазначено, що у зв`язку із значним об`ємом відзиву не можливо у встановлений строк надати відповідь на відзив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 клопотання ОСОБА_1 задоволено. Продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив, протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві є безпідставними та необґрунтованими.
У зв`язку з необхідністю ознайомлення відповідачем з відповіддю на відзив, підготовче засідання, призначено на 13.12.2023 відкладено на 27.12.2023.
В підготовче засідання 27.12.2023 сторони з`явились. На вирішення сторін поставлено питання про закриття підготовчого провадження. Сторони не заперечували проти закриття підготовчого провадження.
Судом закрито підготовче провадження та подальший розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 закрито провадження у справі:
- в частинні позовних вимог про визнання протиправними дій ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо відмові в нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення та їх частини з 25.07.2007 по 31.12.2008;
- в частинні позовних вимог про визнання протиправними дій ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області по відмові в нарахуванні та виплаті надбавки за службу в умовах режимних обмежень та зобов`язання у нарахуванні та стягненні надбавки за службу в умовах режимних обмежень за період з 09.12.2008 по 16.03.2010;
- в частинні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо доплати за роботу в нічний час за період з 04.08.1998 по 31.12.2007;
- в частинні позовних вимог про визнання протиправних дій ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, її частини за 2008 - 2010 роки;
- в частинні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати матеріальних допомог за 1998 - 2007, допомоги на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010, матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010 роки;
- в частинні позовних вимог про стягнення надбавки за безперервну службу та її частину за період 01.06.2003 - 31.12.2007;
- в частинні позовних вимог про визнання протиправних дій ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області по відмові в нарахуванні та виплаті надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань з 01.08.2000 по 31.03.2007;
- в частинні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ГУМВС України в Дніпропетровській області в нарахуванні та виплаті премії та її частини з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009 та премії з 01.06.2005 по 05.10.2010;
- в частинні позовних вимог про компенсацію втрати частини доходів.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на наступних посадах:
з 01.08.1994 по 04.08.1998 куранта Донецького інституту внутрішніх справ (наказ ДІВС від 24.07.1994 №167о/с);
з 04.08.1998 по 09.12.1998 оперуповноважений Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 04.08.1998 № 119о/с);
з 09.12.1998 по 05.09.2001 оперуповноважений Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 09.12.1998 № 038);
з 05.09.2001 по 01.07.2004 - оперуповноважений Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 05.09.2001 № 589);
з 01.07.2004 по 26.09.2007 оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 29.06.2004 № 121о/с);
з 26.09.2007 по 01.08.2008 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 10.10.2007 № 198дск);
з 01.08.2008 по 01.09.2008 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 15.07.2008 № 108о/с);
з 01.09.2008 по 09.12.2008 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ від 26.08.2008 № 128о/с);
з 09.12.2008 по 13.01.2009 помічник начальника відділу - оперативний черговий чергової частини штабу Саксаганського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ ГУМВС від 09.12.2008 №262о/с);
з 13.01.2009 по 16.03.2010 - заступник начальника відділу - начальник штабу Саксаганського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ ГУМВС від 13.01.2009 № 2о/с);
з 16.03.2010 по 24.07.2010 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ від 15.03.2010 № 77о/с);
з 24.07.2010 по 05.10.2010 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ ГУМВС від 24.07.2010 № 1256дск).
На підставі наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 05.10.2010 №228о/с ОСОБА_1 звільнений з 05.10.2010 з органів внутрішніх справ у запас відповідно до пункту 64 Б (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.
Позивач вважає, що йому під час проходження служби та при звільненні не були виплачені:
-індексація забезпечення та її частина за 04.08.1998 - 05.10.2010;
-надбавка за службу в умовах режимних обмежень з 04.08.1998 по 31.12.1998, 09.12.2008 - 30.09.2010;
-доплата за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007;
-матеріальні допомоги за 1998 - 2007;
-надбавка за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007;
-надбавка за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007;
-премія та їх частини з 01.06.2005 по 05.10.2010;
-компенсація за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010;
-допомога на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010;
-матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010.;
-частина надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009;
-компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення;
-середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
На письмові звернення позивача до ЛК ГУ МВС України в Дніпропетровській області останнім було відмовлено у здійсненні виплати відповідних коштів.
Вважаючи такі відповідача неправомірними, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано Конституцією України, Законом України «Про міліцію», Законом України «Про державну таємницю» ( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Указом Президента України від 04.10.1996 №926 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), Положенням про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення №414), Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Наказом МВС від 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ».
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо нарахування та виплати індексації забезпечення та їх частини за період з з 04.08.1998 - 24.07.2007 та з 01.01.2009 по 05.10.2010.
Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України від 03.07.1991 №1282 «Про індексацію грошових доходів населення» соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають.
Так, у період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ був чинний Закон України «Про міліцію», за правилами статті 19 якого, форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі державні органи).
На виконання постанови Кабінет Міністрів України, наказом МВС від 31.12.2007 №499 (втратив чинність 31.12.2016) затверджено та введено в дію з 01.01.2008 Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція), яка розроблена, зокрема, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №913 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (п. 1.2 Інструкції). Пунктом 1.14 Інструкції регламентовано, що індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про оплату праці», ст. 95 Кодексу законів по працю України та ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що індексація виплачується з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».
За приписами ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).
Постановою від 17.07.2003 №1078 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).
Пунктом 2 Порядку № 1078 зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Приписами пункту 6 Порядку №1078 обумовлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням особи щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати, як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Таким чином, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
В даному випадку, право на нараховування та виплату особам рядового і начальницького складу ОВС індексації грошового забезпечення виникло після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №913, якою було внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення (Порядок №1078) шляхом доповнення у пункті 2 абзаці 5 після слова «військовослужбовців» словами «осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби», тобто з 25.07.2007.
Отже, суд зазначає, що право на індексацію грошового забезпечення у ОСОБА_1 виникло саме з 25.07.2007.
Судом встановлено, що ГУ МВС України в Дніпропетровській області на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №160/8926/13 нараховано та вилачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.07.2007 по 31.12.2008.
Крім того, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №160/8926/13 встановлено, що за період з 2009 року по 2010 рік індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 нараховувалася згідно зі встановленим базовим місяцем з більшим посадовим окладом та відповідним коефіцієнтом індексації, сумарний розмір індексації виплачений позивачу за означений період складав 936,68 грн, що підтверджується копіями довідок ліквідаційної комісії ГУ МВС від 26.12.2018 №1725 та Криворізького міського управління ГУМВС від 27.12.2018 №3/1557.
Отже, позовна вимога стосовно нарахування та виплати індексації забезпечення та їх частини за період з 04.08.1998 - 24.07.2007 та з 01.01.2009 по 05.10.2010 не підлягає задоволенню.
Щодо нарахування та виплати надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 04.08.1998 по 31.12.1998, 09.12.2008 - 30.09.2010, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну таємницю"(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна таємниця - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, зовнішніх відносин, державної безпеки і охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди життєво важливим інтересам України і які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею та підлягають охороні з боку держави.
Ступінь секретності - категорія, яка характеризує важливість такої інформації, можливу шкоду внаслідок її розголошення, ступінь обмеження доступу до неї та рівень її охорони державою. Критерії визначення ступеня секретності інформації встановлює Державний комітет України з питань державних секретів.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 22 вказаного Закону допуск до державної таємниці надається на підставі наказу керівника підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.
Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, у випадках, коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин має постійно працювати з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри і порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до п.п. 2 п. 2 положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 (далі -Положення №414) особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) у розмірі 15 відсотків, які працюють із відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності цілком таємно.
Абзацом 2 п. 6 Положення №414 встановлено, що персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.
Крім того, це зазначено п. 1.3. Методичних рекомендацій про порядок і умови встановлення, виплати, зміни розміру, скасування надбавки за роботу в умовах режимних обмежень працівникам у системі Міністерства внутрішніх справ, а саме надбавка виплачується працівникам органів внутрішніх справ на підставі виданого в установленому порядку наказу (по особовому складу) керівника органу внутрішніх справ, який користується правом призначати громадян на посади і звільняти їх з посад.
Надбавка за службу в умовах режимних обмежень особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ виплачувалась відповідно до Закону України «Про державну таємницю», постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 «Про розмір, види і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці».
Відповідно до пункту 2.9.4 Інструкції 499 надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється особам рядового і начальницького складу за займаною посадою наказом про особовий склад на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів, погоджених з режимно-секретним підрозділом. Відповідно до пункту 2.9.8 Інструкції 499 при призначенні на іншу штатну посаду або покладенні на особу рядового чи начальницького складу тимчасового виконання обов`язків надбавка за службу в умовах режимних обмежень переустановлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції.
Відповідно до листа ГУ МВС у Дніпропетровській області від 31.08.2018 № 19/Т-30 надбавки за службу в умовах режимних обмежень за період з 11.12.1998 по 31.12.1998 виплачено на підставі наказу № 632 від 11.12.1998 у розмірі 21,39 грн., в тому числі за грудень 1998 - 8,64 грн., за січень - 12,75 грн.
Відповідно до копії наказу ГУ МВС від 12.12.2008 №1258 позивачу знижено раніше надану форму до державної таємниці з другої до третьої у зв`язку з припиненням роботи з цілком таємною інформацією без призначення надбавки за службу в умовах режимних обмежень.
З 19.10.2009 позивачу надано допуск до державної таємниці за другою формою без призначення надбавки за службу в умовах режимних обмежень, що підтверджується копією наказу ГУ МВС від 19.10.2009 №1343.
Згідно з наказом ГУ МВС від 06.07.2010 №1089 з 16.03.2010 позивачу надано допуск до державної таємниці та встановлено надбавку за службу в умовах режимних обмежень з часу призначення на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ ГУМВС України в області.
Відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС від 26.12.2018 №1728 встановлено, що у жовтні 2010 року позивачу виплачено надбавку за службу в умовах режимних обмежень у сумі 901,45 грн за період з 16.03.2010 по 05.10.2010.
З огляду на викладене вище, за період з 04.08.1998 по 31.12.1998 та з 17.03.2010 по 30.09.2010 позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Доводи позивача щодо неможливості виконувати обов`язки без наявності допуску, не є підставою для стягнення такої надбавки, оскільки відповідно до норм чинного законодавства, для отримання надбавки передбачено видання відповідного наказу керівником, а такий прийнято 11.12.1998 за № 632.
Стосовно позовної вимоги про стягнення надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, стягнення премії та її частини, частин надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до пп. «а» п. 3 Указу Президента України від 04.10.1996 №926 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ», надано право керівникам органів внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів установлювати надбавки особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ: за високі досягнення у службі та виконання особливо важливих завдань - до 50 відсотків посадового окладу. У разі несвоєчасного, неякісного виконання завдань ці надбавки скасовуються або зменшуються.
Відповідно до пп. «б» п. 3 Указу Президента України від 04.10.1996 №926 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ», надано право керівникам органів внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів преміювати осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах фонду преміювання, створеного у розмірі чотиримісячного фонду грошового забезпечення, без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.
Згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.1996 №750 преміювання здійснюється за окремим рішенням керівників тільки в межах фонду грошового утримання (заробітної плати) при наявності фінансових можливостей з урахуваннями особистого внеску працівників в загальні результати оперативно-службової діяльності підрозділу.
Відповідно до пункту 2.15.1 Наказу МВС 31.12.2007 №499 Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення.
Пунктом 2.15.5 даного Наказу передбачено, що виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.
Встановленими обставинами справи не підтверджено прийняття наказів про встановлення позивачеві надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань та преміювання за спірний період.
Аналізуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань та премій не підлягають задоволенню, оскільки встановлення таких надбавок та премій є правом, а не обов`язком керівника, а тому у зв`язку з відсутністю відповідних наказів, підстави для стягнення та виплати вказаних надбавок та премій відсутні.
Позовні вимоги в частині стягнення надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань з 01.07.1999 по 31.07.2000 задоволенню не підлягають.
Щодо посилання позивача на порушення відповідачем норм Кодексу Законів про Працю України, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001, у зв`язку з чим Головне управління МВС України зобов`язано сплатити позивачу компенсацію втрат частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, суд зазначає наступне.
Так, у спірних правовідносинах нормативно-правовими актами на час виникнення правовідносин не було передбачено виплату грошової компенсації для осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.
При цьому, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Статтею 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), порядок та умови проходжень служби в міліції регламентується Положенням Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114.
Таким чином, саме на підставі спеціальних нормативно-правових актів, а не на підставі норм Кодексу Законів про Працю України, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, відбувається регулювання правовідносин за участю осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 24.12.1999 №13 Пленум Верховного суду України «Про практику застосування законодавства про оплату праці», відповідно до якої, законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюється на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).
Тобто, під час вирішення спорів, пов`язаних з проходженням публічної служби, пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Законодавство про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ не передбачає виплати грошової компенсації за час затримки виплати належних цим особам сум грошової допомоги при звільненні зі служби.
Аналіз даних норм, дає підстави для висновку, що позивач помилково посилається на норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, які регулюють порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При прийнтятті даного рішення судом також враховано, що відповідно до ч.4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Оскільки суддя Маковська О.В. перебувала у відпустці, рішення у справі приймається в перший робочий день.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська