Справа № 140/36668/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/36668/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ВДВС у м. Луцьку, відповідач) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 73482287 від 04.12.2023.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ГУ ДПС у Волинській області було сформовано та направлено позивачу вимогу від 08.11.2023 №Ф-12671-0320 на суму 85461,40 грн. Вищевказана вимога у зв`язку із відсутністю добровільної сплати була скерована податковим органом до виконавчої служби.

04.12.2023 відповідачем по даній вимозі було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивач із посиланням на норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вказує на те, що законодавство розрізняє такі поняття як недоїмка із сплати ЄСВ, а також штраф та порядок суми стягнення пені та штрафу. Відповідно за наявності заборгованості з ЄСВ формується вимога, а за несвоєчасну сплату єдиного внеску платнику нараховується штраф та пеня, про що приймається відповідне рішення.

Враховуючи вказане позивач вважає, що у даному випадку податковий орган повинен був направити до виконавчої служби саме рішення, яке є виконавчим документом у даному випадку, а не податкову вимогу.

Відтак у відповідача були відсутні підстави, визначені Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон №1404-VIII) для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Розгляд справи призначено на 14.00 год. 11.01.2024. Розгляд справи було відкладено на 11 год 30 хв. 12.01.2024 у зв`язку з оповіщенням на території Волинської області сигналу «Повітряна тривога».

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив (а.с. 23-25). В обґрунтування цієї позиції вказав, що на виконання до ВДВС м. Луцька надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2023 №Ф-12671-0320 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з ЄСВ у розмірі 85461,40 грн.

Враховуючи те, що вимога є виконавчим документом, то державним виконавцем у відповідності до норм ст.ст.3, 4, 24-27 Закону №1404-VIII 04.12.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказує на те, що оскільки виконавчий документ відповідав вимогам закону, то у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа, а відтак ним правомірно винесено оскаржувану постанову. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання 12.01.2024 учасники справи не прибули, при цьому представник позивача та представник відповідача подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Частиною 3 статті 268 КАС України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином відповідно до положень даної статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно із частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки учасники справи в судове засідання 12.01.2024 не прибули, при цьому подали заяви про розгляд справи без їх участі, тому судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що на виконання до ВДВС м. Луцька від ГУ ДПС у Волинській області надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2023 №Ф-12671-0320 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з ЄСВ у розмірі 85461,40 грн (а.с.9).

Постановою державного виконавця ВДВС м. Луцька Кобзар К.Е. про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2023 ВП № 73482287 відкрито виконавче провадження з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2023 №Ф-12671-0320 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з ЄСВ у розмірі 85461,40 грн (а.с.10 зворот,29).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, рішень інших державних органів, рішень Національного банку України, наказів Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України або осіб, які виконують їхні обов`язки, що законом визнані виконавчими документами.

Статтею 4 даного закону визначено вимоги до виконавчого документу.

За приписами частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Частиною 3 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Абзацом 1 частини 4 статті 25 даного Закону передбачено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Згідно з абз.5- 7 ч.4 ст.25 Закону визначено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виходячи із досліджених судом письмових документів та враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про правомірність винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження , враховуючи наступне.

Нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що вимога про сплату боргу ( недоїмки) є виконавчим документом.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, рішень інших державних органів, рішень Національного банку України, наказів Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України або осіб, які виконують їхні обов`язки, що законом визнані виконавчими документами.

У даному випадку вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2023 №Ф-12671-0320, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з ЄСВ у розмірі 85461,40 грн, винесена уповноваженим на те органом, ГУ ДПС у Волинській, вона відповідає встановленій формі та на даний час є чинною.

У державного виконавця були відсутні підстави, визначені статтею 4 Закону № 1404-VIII про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відтак, враховуючи зазначене та наведені вище норми законодавства вимога є виконавчим документом та підлягала примусовому виконанню.

Отже, у державного виконавця були наявні підстави, визначені статтею 26 Закону № 1404-VIII для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вимоги ГУ ДПС у Волинській області від 08.11.2023 №Ф-12671-0320.

Проаналізувавши вищенаведене суд вважає, що оскаржувана постанова винесена із дотриманням вимог ст. ст.3.4,5,18, 26, Закону України «Про виконавче провадження».

Суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника, про те що в даному випадку на примусове виконання повинно бути направлено рішення про нарахування пені та штрафу та пені, а не вимога враховуючи наступне.

У даному випадку предметом спірних правовідносин є постанова про відкриття виконавчого провадження, а не підстави винесення вимоги про сплату боргу.

Законом № 1404-VIII визначено повноваження виконавця при вирішенні питання про відкриття провадження.

При цьому визначальними є вирішення питань щодо того, чи є даний документ виконавчим, чи відповідає він встановленій формі та чи підлягає він примусовому виконанню.

При винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем ці вимоги дотримані.

Суд зауважує, що фактично доводи позивача зводяться, щодо неправильної форми винесеного рішення, що підлягало примусовому виконанню, яка не повинна вирішуватись в межах даних спірних правовідносин та не може бути ревізована державним виконавцем при відкритті провадження.

Такі обставини повинні з`ясовуватись в межах оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Суд наголошує, що на момент відкриття виконавчого провадження 04.12.2023, розгляду даної справи, вимога про сплату боргу є чинною та підлягає виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку щодо правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 73482287 від 04.12.2023, а тому підстави для її скасування відсутні.

Зважаючи на вищевказане в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Р.С. Денисюк