Справа № 712/11030/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року справа № 712/11030/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного додаткового виду грошового забезпечення премії, відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, установленої з 01.09.2023 Міністром оборони України відповідно до особистого внеску в загальні результати служби, та особливостей проходження військової служби, механізм та умови виплати якої визначені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцями Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260;

- зобов`язати Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію у розмірі 523 % посадового окладу, передбачену п. 1, 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцями Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, затвердженого наказом Міноборони України 07.06.2018 №260, за вересень 2023 року.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2023 адміністративну справу №712/11030/23 передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Дана адміністративна справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду 09.11.2023 та передана шляхом автоматизованого розподілу судді ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його незаконно позбавлено премії за вересень 2023 року внаслідок перебування на службі в нетверезому стані, оскільки його вже притягнуто до відповідальності 15.09.2023 постановою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/9914/23, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На думку позивача застосування до нього подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення є незаконним.

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що ОСОБА_1 08.09.2023 прибув на службу в нетверезому стані, що стало підставою для невиплати премії.

Позивач позбавлений премії за вересень 2023 року відповідно до абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку № 260 (за прибуття на службу в нетверезому стані). Разом з тим, позивач помилково вважає, що його позбавлено премії відповідно до абзацу 5 цього ж пункту (у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення) на підставі постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.09.2023 у справі № 712/9914/23.

Відповідач звернув увагу, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.09.2023 у справі № 712/9914/23, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20.10.2023, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. Рішення суду надбало законної сили.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що Черкаським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки видано наказ до особовому складу від 24 лютого 2022 року № 4-ОС «Про призначення військовозобов`язаних до неладу роти охорони», в якому зазначено: солдата запасу, ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 лютого 2022 року вважати призначеним стрільцем роти охорони Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ВОС 100.

З 9 вересня 2023 року позивач проходить (відбуває) військову службу в четвертому відділі Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Черкаської області.

Згідно з протоколом № 10 від 08.09.2023 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів), складеного начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що 08 вересня 2023 року о 15:00 год. старший солдат ОСОБА_1 , у період дії на території України воєнного стану, перебував на території ІНФОРМАЦІЯ_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння

О 15:40 год. того ж дня ОСОБА_1 доставлено до Черкаського обласного наркологічного диспансеру, де він пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та підтверджено його нетверезий стан.

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 254 від 09.09.2023, відповідно до абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку № 260, старшого стрільця роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення.

Наказом передбачено виплату щомісячної премії за період з 01.09.2023 по 09.09.2023.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.09.2023 у справі №712/9914/23, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20.10.2023, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Не погоджуючись із позбавленням премії за вересень 2023 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022 та від 07.11.2022 № 757/2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та діє на період розгляду справи судом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно із статтею 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат зобов`язаний серед іншого під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, додержуватися військової дисципліни,

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Згідно зі ст.ст. 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Матеріалами справи встановлено, що фактичною підставою для позбавлення позивача права на отримання премії слугувало порушення ним військової дисципліни та вчинення ним військово-адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі -Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 розділу І Наказу № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Пунктом 8 розділу І Наказу № 260 встановлено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служба) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку № 260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Отже, чинним законодавством не передбачено прийняття окремого рішення щодо позбавлення військовослужбовця додаткової винагороди, а реалізація такого рішення знаходить своє відображення в тому, що до наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовець, який допустив порушення, не включається.

Суд наголошує, що невключення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди є наслідком перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння та вчинення дій які мають ознаки адміністративного правопорушення за місяць, у якому здійснено таке порушення, під час виконання обов`язків військової служби.

Позивач не заперечує своє перебування на службі в нетверезому стані, однак вважає, що до нього двічі застосовано відповідальність за одне й те саме правопорушення.

В контексті наведеного суд наголошує, що невключення позивача до наказу про преміювання є наслідком перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння за місяць, у якому здійснено таке порушення, під час виконання обов`язків військової служби, та не становить собою певного виду юридичної відповідальності, а тому не може вважатись подвійним притягненням позивача до відповідальності.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в задоволенні позову відмолено, тому понесені судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО