Справа № 580/7874/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року справа № 580/7874/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у обчисленні пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2016, 2017, 2018 роки;

- зобов`язати відповідача здійснити обчислення та виплату з 22.03.2023 позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2016, 2017, 2018 роки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що перебуває на пенсійному обліку та з 24.12.2014 отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти згідно із Законом № 1788-ХІІ. При цьому, позивач продовжила працювати на педагогічних посадах. У зв`язку із досягненням 59-річного віку позивач 04.04.2019 була переведена на пенсію за віком згідно із ст. 26 Закону України № 1058-IV. Із 01.06.2021основний розмір пенсії становив 3 687,75 грн й для визначення її розміру застосовано показники середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки. З 01.03.2023 основний розмір пенсії склав 5 032,23 грн й відповідач знову застосував ті самі показники середньої заробітної плати. 22.03.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки, однак відповідач відмовив у такому перерахунку. Не погоджуючись із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, при перерахунку її пенсії, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області проти позову заперечило. 15.09.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскільки позивач уже отримувала пенсію відповідно до Закону 1788-ХІІ, тому в спірному випадку має місце не первинне звернення за призначення пенсії, а перехід з одного виду пенсії на інший вид. При цьому реалізація права на призначення пенсії за віком залежить від волевиявлення особи, оскільки такий перехід здійснюється лише в разі звернення в органи, що призначають пенсію з відповідною заявою. Досягнення пенсійного віку не може слугувати підставою для автоматичного призначення пенсії за віком. Так, із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням набутого стажу позивач звернулася 07.06.2021. Пенсію позивача із 01.06.2021 перераховано з урахуванням страхового стажу по 31.03.2021 (по місяць, за який наявна інформація про сплату страхових внесків у системі персоніфікованого обліку). Після перерахунку страховий стаж для обчислення пенсії становить 42 років 7 місяців (коефіцієнт страхового стажу 0,42583). Загальний розмір пенсії з 01.06.2021 становив 3816,63 грн, зокрема: 3687,75 грн - розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням стажу та заробітку згідно із статтею 27 Закону № 1058-IV (3764,40 грн (середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) x 1,17 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2019 середньої заробітної плати в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.05.2020 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2021 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) x 1,59587 (коефіцієнт заробітної плати) х 0,42583 (коефіцієнт стажу)); 128,88 грн доплата за стаж понад 30 років згідно із статтею 28 Закону № 1058-IV (1074,00 грн (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб на 01.09.2015) х 12 %). Розмір пенсії позивача з 01.03.2023 становить 5 254,71 грн, а саме: 5032,23 грн - розмір пенсії за віком (3764,40 грн (середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) x 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,59587 (коефіцієнт заробітної плати) х 0,42583 (коефіцієнт стажу)); 222,48 грн доплата за стаж понад 30 років.

Таким чином, вказує відповідач, оскільки чинним законодавством в разі переходу з одного виду пенсії на інший передбачено застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, вимоги позивача щодо застосування середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2017, 2018 роки є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою від 04.09.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 21.01.1998.

Позивач з 25.12.2014 перебувала на обліку в Головному управлінні як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 04.04.2019 позивач переведена на пенсію за віком відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 22.03.2023 щодо перерахунку її пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016, 2017, 2018 роки.

Відповідач листом від 21.04.2023 № 4508-3780/С-02/8-2300/23 повідомив позивача, що пенсію останньої із 01.06.2021 перераховано з урахуванням страхового стажу по 31.03.2021 (по місяць, за який наявна інформація про сплату страхових внесків у системі персоніфікованого обліку). Після перерахунку страховий стаж для обчислення пенсії становить 42 років 7 місяців (коефіцієнт страхового стажу 0,42583). Загальний розмір пенсії з 01.06.2021 становив 3816,63 грн, зокрема: 3687,75 грн - розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням стажу позивача та заробітку згідно із статтею 27 Закону (3764,40 грн (середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) х 1,17 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2019 середньої заробітної плати в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.05.2020 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2021 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенс 1,59587 (коефіцієнт заробітної плати) х 0,42583 (коефіцієнт стажу)); 128,88 грн - доплата за стаж понад 30 років згідно із статтею 28 Закону (1074,00 грн (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб на 01.09.2015) х 12 %). Розмір пенсійної позивача виплати з 01.03.2023 становить 5254,71 грн, а саме: 5032,23 грн - розмір пенсії за віком (3764,40 грн (середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,59587 (коефіцієнт заробітної плати) х 0,42583 (коефіцієнт стажу)); 222,48 грн доплата за стаж понад 30 років. Права на обчислення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2016 - 2018 роки позивач не має.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у виплаті пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2018 роки, звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV визначає, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 26 Закону № 1058-IV, яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, зокрема, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, в тому числі, 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

При цьому, суд наголошує, що наявність у позивача відповідного страхового стажу для призначення їй пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону № 1058-IV у цій справі не є спірним, адже відсутність такого стажу не була підставою відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до зазначеного Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2018 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, що передбачена Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте при переведенні з пенсії, що призначена згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 348/2271/16-а, від 23.10.2020 року у справі № 528/196/17, від 17.06.2021 року у справі № 336/7438/16-а.

Позивач має одночасно право на різні види пенсії:

1) пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

2) пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку вона була переведена з 04.04.2019.

Підстави та порядок призначення зазначених пенсій є різними.

Як встановив суд, позивачу з 25.12.2014 була призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач, подавши відповідну заяву в 2019 році, звернулася вперше.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016-2018 роки, відповідач діяв протиправно.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність у позивача права на виплату пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачені витрати на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: копію витягу з договору від 21.03.2023 №6/03/23 про надання правової (правничої) допомоги; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СА № 1049722 від 23.08.2023; квитанцію до прибуткового касового ордера №32 від 25.08.2023 на суму 2 000 грн.

У зазначеному договорі від 21.03.2023 №6/03/23 позивач та адвокат Трепак О. І. встановили фіксований розмір гонорару в сумі 2 000 грн та перелік послуг, які надаються за вказаним договором.

Так, згідно з договором від 21.03.2023 №6/03/23 про надання правової (правничої) допомоги адвокат Трепак Олександр Іванович приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу та здійснювати представництво при розгляді будь-яких справ, які стосуються прав та обов`язків позивача, з усіма процесуальними правами, наданими Законом стороні ст. ст. 44, 47 КАС України, зокрема, в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

За надання правової допомоги та представлення інтересів позивача у суді першої інстанції він сплачує адвокату гонорар у розмірі 2 000 грн (п. 4 договору).

На підтвердження оплати наданих адвокатом послуг позивач додав квитанцію до прибуткового касового ордера №32 від 25.08.2023 на суму 2 000 грн, яка містить печатку адвоката Трепака О. І.

Суд врахував, що ця справа відноситься до справ незначної складності, розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем було надано незначну кількість письмових доказів.

З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 2000 грн є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, судові витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

Також на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2016, 2017, 2018 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ) здійснити обчислення та виплату з 22 березня 2023 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2016, 2017, 2018 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО