Справа № 420/33432/23
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
15 січня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до державної установи «ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МЕДИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ MBC УКРАЇНИ по ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
01.12.2023 року до суду надійшов адміністративний ОСОБА_1 до державної установи «ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МЕДИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ MBC УКРАЇНИ по ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ», в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» щодо не складення оновленої довідки та не включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року для перерахунку пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року залишено без руху адміністративний позов.
Судом встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.
В ухвалі суддею роз`яснено, що виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду уточненого позову та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Копію ухвали суду від 06.12.2023 року отримано представником позивача 06.12.2023 року в електронному кабінеті.
11.12.223 року від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позову.
Разом із даною заявою до суду подано позовну заяву ОСОБА_1 до державної установи «ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МЕДИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ MBC УКРАЇНИ по ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ», в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним бездіяльність Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» щодо не складення оновленої довідки та не включення в довідку про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року для перерахунку пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення..
Разом із позовом представником позивача подано заяву про поновлення позивачу строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що позивач дізнався про порушення своїх прав саме з дня відмови ДУ «ТМО МВС України по Одеській області», тобто 15.11.2023 року.
Вирішуючи вказану заяву суддя зазначає таке.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Згідно частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Як зазначено у позові 17 серпня 2021 року ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» (далі - Відповідач) виготовило довідку № 33/36-3157 про розмір грошового забезпечення Позивача станом на листопад 2019 року та надіслало її до ГУ ПФУ в Одеській області. Проте, в зазначеній довідці відсутня така складова грошового забезпечення як індексація. Відповідно до цього, 02.11.2023 року позивач в особі представника звернулася до Відповідача із заявою про виготовлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року із зазначенням індексації грошового забезпечення. Проте, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» у своїй відповіді від 15.11.2023 року № 33/36-М-1387 (далі - Відмова) протиправно відмовило Позивачу у виготовленні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року із зазначенням індексації грошового забезпечення.
З КП «ДСС» судом встановлено, що 14.06.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 звернулася, в якій позивач просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення з 1 грудня 2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням оновленої довідки про грошове забезпечення від 17.08.2021 року № 33/36-3157 та нездійснення виплати з урахуванням виплачених сум; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 1 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням оновленої довідки про грошове забезпечення від 17.08.2021 року № 33/36-3157 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум (справа №420/8249/22).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 10.08.2022 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням оновленої довідки про грошове забезпечення від 17.08.2021 року № 33/36-3157 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

З вказаного вбачається, що про порушення свої прав позивач мала дізнатися отримавши довідку від 17.08.2021 року № 33/36-3157, тобто щонайменше у 2022 році.

Проте, до суду позивач звернувся лише 01.12.2023 року, тобто через більш як два роки з дати видання довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 17.08.2021 року № 33/36-3157.

До того ж, інститут Індексації, нормативне регулювання цієї складової грошового забезпечення, не зазнав суттєвих змін за останні роки та встановлював/змінював будь-які нові права осіб щодо її отримання.

Виходячи з висновків Верховного Суду у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача), суддя не вбачає підстав для задоволення заяви про поновлення строку на звернення до суду.

Суддя зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відтак, суддя вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом без поважних причин.

Таким чином, у визначений судом недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачем не усунуті.

Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, в тому числі, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, позов необхідно повернути позивачу з усіма доданими до нього матеріалами.

Одночасно, необхідно роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 256, 295, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державної установи «ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МЕДИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ MBC УКРАЇНИ по ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, повернути позивачеві без розгляду.

Направити позивачеві копію цієї ухвали.

Ухвала підлягає оскарженню у встановлений статтями 295, 297 та Перехідних положень КАС України строк і порядок.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя С.М. Корой