Справа № 461/10174/23
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника позивача Свірського Т.В.,

представника відповідача Лубоцького Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 )

представник позивача ? адвокат Свірський Тарас Володимирович

(46001, м. Тернопіль, вул. Чорновола, 1 а/42)

до

відповідач ? Львівська митниця

(79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ),

представники відповідача Лубоцький Богдан Ігорович, Сліпенко Сергій Володимирович

(79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1)

про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

Позиції сторін та учасників справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Адвокат Свірський Тарас Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Львівської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, згідно якого просить поновити строк для подання позовної заяви, прийняти її до провадження та задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 14.11.2023р. №1398/20900/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, а справу направити на новий розгляд до Львівської митниці. Також, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що Львівською митницею розглянуто справу про порушення митних правил, за результатами якої винесено постанову від 14.11.2023р. № 1398/20900/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України.

Позивач вважає наведену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, посилаючись на положення ст. 526 Митного кодексу України, позивач вказує, що ОСОБА_1 був повідомлений у протоколі про порушення митних правил про те, що розгляд справи відбудеться 07.11.2023 року. В подальшому, ОСОБА_1 працівниками Львівської митниці повідомлено, шо розгляд справи відбудеться 14.11.2023р., проте не повідомлено про конкретний час та місце такого розгляду, чим порушено його права.

Крім того, адвокатом Свірським Т.В., як захисником, 14.11.2023р. о 08.43 год. направлено на офіційну електронну адресу відповідача клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з тим, що адвокат ознайомився із протоколом про порушення митних правил лише напередодні - 13.11.2023р., що, за твердженням позивача, вказувало на недостатність часу для підготовки до участі у справі. Також, у наведеному клопотанні було наголошено про неповідомлення позивача про час розгляду справи.

Однак, відповідачем не взято до уваги зазначене клопотання, а розглянуто справу за відсутності позивача та його представника, чим порушено положення частин 1, 2 та 4 статті 526 Митного кодексу України та позбавлено позивача гарантованого статтею 59 Конституції України права на професійну правничу допомогу, а також процесуальних прав та можливостей, передбачених ч. 1 ст. 498 Митного кодексу України. Зокрема, позивач не зміг ознайомитись із висновком експерта, яким встановлено вартість тимчасово вилучених товарів, ініціювати питання проведення іншого експертного дослідження (іншими установами), хоча показник вартості товару безпосередньо впливає на визначення розміру застосованого до позивача адміністративного штрафу.

За твердженням позивача, оскаржувана постанова не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд до Львівської митниці.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.12.2023 року позивачу поновлено десятиденний строк оскарження постанови про порушення митних правил №1398/20900/23 від 14.11.2023 року та відкрито провадження в адміністративній у справі, справу вирішено розглядати за правилами встановленими статтею 286 КАС України.

26.12.2023 року від представника відповідача Сліпенка С.В. надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву, представник відповідача стверджує, що 08.10.2023 у зону митного контролю пункту пропуску п/п «Шегині» м/п «Мостиська» Львівської митниці смугою руху «зелений коридор» в напрямку «в`їзд в Україну» прибув транспортний засіб марки Mercedes - Benz, р/н НОМЕР_2 , яким у якості водія слідував громадянин ОСОБА_1 , який своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності у ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який, відповідно до ст. 374 МК України, перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: парфуми, в асортименті, в заводських оригінальних упаковках, в кількості 61 одиниця та взуття нове, т.м. «Puma», упаковане в оригінальні картонні коробки фірми виробника, в кількості 18 пар. Про наявність виявлених під час митного огляду незадекларованих товарів гр. ОСОБА_1 у процесі усного опитування не заявив. До митного контролю гр. України ОСОБА_1 документів, що підтверджують вартість вказаних товарів не надав.

Під час надання письмових пояснень гр. України ОСОБА_1 зазначив, що виявлені предмети ПМП йому дала невідома особа у Республіці Польща для перевезення в Україну.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України.

Згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 27.10.2023 № -0913 загальна вартість товару тимчасово вилученого протоколом про порушення митних правил №1398/20900/23 становить 507 669,30 гривень.

Позивач 07.11.2023 власноруч зазначив наступне: «про розгляд справи 14.11.2023 мені відомо». Отже, позивач був повідомлений про дату та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Разом з тим позивач, за твердженням представника відповідача, зловживаючи своїми правами, не з`явився до Львівської митниці на протязі робочого дня 14.11.2023 взагалі. Також, справу про порушення митних правил №1398/20900/23 заведену відносно гр. ОСОБА_1 розглянуто 14.11.2023 року за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, у зв`язку з неявкою такої особи на розгляд справи протягом робочого дня у Львівську митницю (м. Львів, вул. Городоцька, 369), а клопотання адвоката направлене 14.11.2023 до Львівської митниці не могло бути задоволене, оскільки вказане клопотання отримано уповноваженою особою після винесення постанови у справі про порушення митних правил.

Враховуючи наведене відповідач вважає, що митницею забезпечено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи, однак позивач ним не скористався. Відтак, відповідач вважає, що Львівською митницею правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши та дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.

Судом встановлено, що, відповідно до протоколу про порушення митних правил №1398/20900/23, 08.10.2023 у зону митного контролю пункту пропуску п/п «Шегині» м/п «Мостиська» Львівської митниці смугою руху «зелений коридор» в напрямку «в`їзд в Україну» прибув транспортний засіб марки Mercedes - Benz, р/н НОМЕР_2 , яким у якості водія слідував громадянин ОСОБА_1 , який своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності у ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю у місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де, під час проведення огляду автомобіля, було виявлено товар, який, відповідно до ст. 374 МК України, перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: парфуми, в асортименті, в заводських оригінальних упаковках, в кількості 61 одиниця та взуття нове, т.м. «Puma», упаковане в оригінальні картонні коробки фірми виробника, в кількості 18 пар. Про наявність виявлених під час митного огляду не задекларованих товарів гр. ОСОБА_1 у процесі усного опитування не заявив. До митного контролю гр. України ОСОБА_1 документів, що підтверджують вартість вказаних товарів не надав.

Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковано, як порушення митних правил передбачене ч. 2 ст. 471 МК України.

Постановою в.о. заступника начальника начальника Управління БК та ПМП Львівської митниці Кравченка Т.В. від 14 листопада 2023 року у справі про порушення митних правил №1398/20900/23, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 471 Митного кодексу України. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 152300,79 гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 299,88 гривень, а вилучений товар постановлено повернути власнику.

Відповідно до ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч.1, 2, 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений у протоколі про порушення митних правил про те, що розгляд справи відбудеться 07.11.2023 року о 10 годині 30 хвилин за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 369, Львівська митниця.

В подальшому, ОСОБА_1 працівниками Львівської митниці повідомлено, що розгляд справи відбудеться 14.11.2023р., проте не повідомлено про конкретний час та місце такого розгляду, чим порушено його права. Наведене вбачається з розписки ОСОБА_1 на примірнику мирової угоди долученої відповідачем до відзиву.

Даних та доказів повідомлення позивача про час (година, хвилина), а також місце розгляду справи суду не надано. Наведені обставини сторонами фактично не заперечуються та визнаються.

Відповідно до ч.1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Крім того, встановлено, що адвокатом Свірським Т.В., як захисником, 14.11.2023р. о 08.43 год. направлено на офіційну електронну адресу відповідача клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з її матеріалами. Також, у наведеному клопотанні було зазначено про неповідомлення позивача про час розгляду справи.

Представник відповідача у відзиві стверджує, що позивач та його представник, зловживаючи своїми правами, не з`явилися до Львівської митниці на протязі робочого дня 14.11.2023 взагалі.

Водночас, у чому саме полягає зловживання правами і чим воно підтверджено представник відповідача більш детально не вказує.

З наведеного вбачається те, що під зловживанням процесуальними правами сторона відповідача розуміє неявку позивача чи його представника на розгляд справи. Варто відзначити, що позивач належним чином обґрунтував необхідність відкладення розгляду справи у зазначеному вище клопотанні до митного органу і воно, за переконанням суду, не містить ознак зловживання. Крім того, позивач подав таке клопотання 14.11.2023р. о 08.43 год. на офіційну електронну адресу відповідача і він не може позбавлятися можливості реалізувати свої права внаслідок того, що клопотання отримано уповноваженою особою після винесення постанови в справі про порушення митних правил, тобто у результаті несвоєчасного оброблення кореспонденції (листів, клопотань) митним органом.

Також, відповідач вказує, що справу про порушення митних правил №1398/20900/23 заведену відносно гр. ОСОБА_1 розглянуто 14.11.2023 року за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, у зв`язку з неявкою такої особи на розгляд справи протягом робочого дня у Львівську митницю (м. Львів, вул. Городоцька, 369), а клопотання адвоката направлене 14.11.2023 до Львівської митниці не могло бути задоволене, оскільки отримано уповноваженою особою після винесення постанови в справі про порушення митних правил.

Отже, саме наведеними доводами фактично відповідач обґрунтовує свої заперечення, як підстави для відмови у задоволенні позову.

Водночас, суд з такими доводами не погоджується з огляду на наступне.

Згідно положень ч.ч. 1,2 4 ст. 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, наведені положення покладають на відповідача обов`язок повідомити особу щодо якої складено протокол про час та місце розгляду справи про порушення митних правил поштовим відправленням з повідомленням про вручення чого у даному випадку зроблено не було.

Також незрозумілим є формулювання відповідача про неявку позивача на розгляд справи «протягом робочого дня у Львівську митницю». Зокрема, загальновідомим є той факт, що підрозділи митних органів, в залежності від функціонального призначення, можуть працювати, серед іншого, у цілодобовому режимі. Тобто, за такою логікою позивач міг прибути до митного органу, як у денний період доби, так і у нічний час у період дії комендантської години, що виглядає досить сумнівно з точки зору належного оповіщення про час розгляду. Крім того, не спростовано відповідачем і той факт, що позивач не був повідомлений про місце розгляду справи.

Водночас, даних про те, у який час (година та хвилина) 14.11.2023 року було ухвалено оскаржувано постанову представниками відповідача ні у відзиві, ні у судовому засіданні, не наведено.

Як зазначено вище, згідно ст. 498 МКУ, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Порушення положень ст.ст. 498, 526 МКУ, є належною та законною підставою для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України.

Зокрема, недопущення особи або її уповноваженого представника до розгляду справи, позбавлення її можливості реалізувати свої права, неповідомлення про час та місце такого розгляду, є грубим порушенням права на захист, адже таким чином позивача фактично позбавлено можливості бути присутніми під час розгляду справи у митному органі, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, а також користуватися іншими правами, наданими їм законом

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 489 Митного кодексу України).

Як наведено вище, відповідно до ч.2 ст. 526 МК України, про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Судом, встановлено, що позивач не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил у спосіб визначений законом.

Наведені обставини виключали можливість розгляду 14.11.2023 року справи про порушення ОСОБА_1 митних правил за його відсутності та винесення оскаржуваної постанови.

Натоміть, розгляд справи про порушення ОСОБА_1 митних правил за його відсутності, без належного його повідомлення призвів до неможливості реалізації ним прав, передбачених ст. 498 МК України та ст. 268 КУпАП.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 30.01.2020 року у справі № 482/9/17, «У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП. Колегія суддів враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи».

Наведена позиція суду касаційної інстанції є цілком релевантною для врахування у даній справі.

За таких обставин, позбавлення ОСОБА_1 можливості реалізації його прав, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок необізнаності його із часом та місцем розгляду справи про порушення митних правил, свідчить про наявність законних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Оцінюючи доводи представника відповідача, щодо наявності у діях ОСОБА_1 вини у порушенні митних правил, суд зазначає, що оскільки встановлено те, що уповноваженою особою митного органу допущено істотні процесуальні порушення при розгляді справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, повинні бути дослідженні та перевірені при новому розгляді справи уповноваженим на це органом, з наданням належної процесуальної оцінки усім доказам у справі.

Отже, виходячи з наведеного, у даному конкретному випадку, з врахуванням зазначених вище обставин, суд не надає оцінки доводам сторін щодо наявності чи відсутності у діях особи складу правопорушення, адже такі доводи повинні бути досліджені під час нового розгляду компетентним органом.

Водночас, оцінюючи зміст позовних вимог щодо визнання протиправною оскаржуваної постанови, суд виходить з того, що чинне законодавство, зокрема ч. 3 ст. 286 КАС України, не передбачає такого способу захисту, як визнання протиправною постанови у справі про порушення митних правил. Відтак, суд, ухвалюючи рішення у справі, формулюючи його резолютивну частину, виходить з повноважень визначених саме у ч. 3 ст. 286 КАС України.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до відповідальності здійснено з порушенням його прав, зокрема на участь у розгляді справи про порушення митних правил, що само по собі є грубим порушенням права на захист.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова в.о. заступника начальника начальника Управління БК та ПМП Львівської митниці у справі про порушення митних правил №1398/20900/23 від 14.11.2023 року підлягає скасуванню.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід направити на новий розгляд до Львівської митниці. При цьому, під час нового розгляду справи уповноваженому органу слід врахувати обставини, наведені у даному судовому рішенні, які стали підставою для скасування оскаржуваної постанови та усунути вказані недоліки.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного сплачений позивачем судовий збір у розмірі 536,80 гривень підлягає стягненню з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Львівської митниці у справі про порушення митних правил №1398/20900/23 від 14.11.2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України.

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 2 ст. 471 МК України надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) - Львівської митниці.

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 )

представник позивача ? адвокат Свірський Тарас Володимирович

(46001, м. Тернопіль, вул. Чорновола, 1а/42)

відповідач ? Львівська митниця

(79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ),

представники відповідача Лубоцький Богдан Ігорович, Сліпенко Сергій Володимирович

(79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1)

Повний текст судового рішення складений 16.01.2024 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький