Справа № 140/23118/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження розгляду справи

12 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/23118/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі НОМЕР_2 прикордонний загін, в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати станом на день звільнення з військової служби 31.05.2023 компенсації за неотримане речове майно відповідно до статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2023 року (рік звільнення), без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, за вирахуванням раніше проведеної виплати;

зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію вартості за неотримане речове майно станом на день звільнення з військової служби 31.05.2023, відповідно до статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2023 року (рік звільнення), без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, за вирахуванням раніше проведеної виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з листопада 2004 року по 31.05.2023 проходила військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Наказом начальника в/ч НОМЕР_1 від 11.05.2023 №406-ОС позивач звільнена з військової служби у запас за п.п. «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а наказом від 31.05.2023 №464-ОС виключена із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 31.05.2023.

Проте при звільненні з військової служби, в день виключення зі списків особової складу та всіх видів забезпечення відповідачем не було виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно.

На звернення позивача із відповідним рапортом щодо отримання грошової компенсації за неотримане речове майно в/ч НОМЕР_1 листом від 19.07.2023 направила довідку про вартість речового майна та копію арматурної картки, а 20.07.2023 на платіжну картку позивача надійшли кошти в сумі 95415,60 грн грошова компенсація за неотримане речове майно.

Позивач не погоджується з розрахунком вартості неотриманого речового майна та вказує, що при нарахуванні грошової компенсації застосуванню підлягають норми пункту 5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, згідно з якими компенсація за неотримане речове майно обраховується виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня року, в якому проводиться виплата.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнала та зазначила, що нарахування грошової компенсації за неотримане речове майно проведено позивачу відповідно до вимог чинного законодавства. Просила в задоволенні позову відмовити. У поданому одночасно з відзивом клопотанні про залишення позовної заяви без руху представник відповідача також вказала на пропуск позивачем місячного строку звернення до суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишено без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, та роз`яснено, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву буде залишено без розгляду на підставі частини п`ятнадцятої статті 171, пункту 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

08.01.2024 від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. Заява мотивована тим, що позивач своєчасно звернулась з рапортом щодо отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, однак своєчасно не отримала відповідний розрахунок та виплату. При цьому звертає увагу суду, що почала вчиняти дії щодо реалізації права на компенсацію вартості за неотримане речове майно ще до виключення її зі списків особового складу 6 прикордонного загону. Просила суд поновити строки звернення до суду та продовжити розгляд даної справи.

Аналізуючи аргументи позивача, викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд вважає поважними причини пропуску даного строку та приходить до висновку про наявність правових підстав для його поновлення.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

Спір у цій справі виник з приводу розміру грошової компенсації вартості не отриманого під час проходження військової служби речового майна, яка підлягає виплаті, зокрема, в разі звільнення військовослужбовця з військової служби.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Щодо правової природи компенсації за неотримане речове майно, то Судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 30 листопада 2020 року у справі №480/3105/19 дійшла висновку, що таку слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум.

Чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Умовою для виникнення такого обов`язку є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

Отже, компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові сум у розумінні статті 116 Кодексу законів про працю України.

Враховуючи визначену у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі №480/3105/19 правову природу компенсації за неотримане речове майно, Верховний Суд у постановах від 30 серпня 2021 року №520/7668/20, від 12 жовтня 2021 року 380/6200/20, від 23 червня 2022 року №540/1951/20 та від 14 грудня 2023 року №380/1785/21, дійшов правового висновку, що спеціальним строком звернення до суду з позовом про оскарження бездіяльності військової частини щодо невиплати компенсації за неотримане речове майно у зв`язку із звільненням із військової служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

З матеріалів справи слідує, що позивач звільнені з військової служби 31.05.2023, проте ще до звільнення зверталась до відповідача із заявою про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, на яку НОМЕР_2 прикордонний загін листом від 06.06.2023 повідомив, що виплата такої компенсації буде здійснена відповідно до довідки-розрахунку при надходженні коштів.

На повторну заяву позивача від 04.07.2023 відповідач листом від 19.07.2023 направив довідку про вартість речового майна та, за твердженням позивача, 20.07.2023 здійснив виплату грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 95465,60 грн.

Суд зазначає, що в даному випадку виплата відповідачем грошової компенсації за неотримане речове майно проведена після спливу майже двох місяців після звільнення позивача, при цьому спірні правовідносини стосуються розміру грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, про який позивач дізналась лише після отримання довідки про його вартість та виплати відповідної компенсації, після чого в місячний строк звернулась до суду з даним позовом.

Отже, з огляду на викладене наявні правові підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, позаяк не дотримання позивачем місячного строку звернення до суду, який в даному випадку слід обраховувати з моменту звільнення, зумовлене несвоєчасною виплатою відповідачем грошової компенсації за неотримане речове майно та необізнаністю позивача з розрахунком його вартості. При цьому позивач без зайвих зволікань, впродовж місяця після видачі довідки та проведеного розрахунку звернулась до суду за захистом свої прав, а тому суд вважає, що причини пропуску нею строку звернення до суду є поважними і такий строк слід поновити.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відтак, оскільки недоліки позовної заяви у строк, встановлений ухвалою суду від 19.12.2023 про залишення позовної заяви без руху, усунуті, тому розгляд справи необхідно продовжити.

Керуючись статтями 123, 171, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до 6 прикордонного Волинського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій