Справа № 360/1446/23
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 січня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1446/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про повернення відзиву на позовну заяву та заперечень військовій частині НОМЕР_1 у справі № 360/1446/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа № 360/1446/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 13.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Крім того, вказаною ухвалою витребувано у відповідачів докази, яких, на думку суду, не вистачає для з`ясування всіх обставин у справі та запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву.

01.01.2024 від представника військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Також 01.01.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема, просив повернути відзив на позовну заяву військовій частині НОМЕР_1 , оскільки він оформлений з порушенням вимог статті 162 КАС України, а саме до примірника відзиву не надано будь-яких доказів відправлення іншим учасникам справи, як позивачу, так і іншому відповідачу військовій частині НОМЕР_2 , а також відзив (в тексті позивачем помилково зазначено відповідь на відзив) поданий неповноважним представником військової частини НОМЕР_1 , оскільки не надано копії довіреності на представництво або наказу командира військової частини про визначення осіб, уповноважених на самопредставництво.

08.01.2024 від представника військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення проти відповіді на відзив.

У вказаних запереченнях представником відповідача 2 викладені заперечення проти клопотання позивача про повернення відзиву на позовну заяву. В обґрунтування цих заперечень вказано, що відзив на адміністративний позов у цій справі був поданий відповідачем 2 через електронний кабінет в ЄСІТС.

Позивач, зі свого боку, також зареєструвався в ЄСІТС має свій кабінет в електронному суді та адміністративний позов подавав через свій електронний кабінет.

Відповідач 2 вказав, що при поданні будь-яких процесуальних документів через ЄСІТС всім сторонам провадження, які зареєстрували свій кабінет в електронному суді, документи автоматично надсилаються до їх електронних кабінетів.

Таким чином, при поданні відповідачем 2 відзиву на позов в електронному вигляді за допомогою ЄСІТС, його автоматично було доставлено до електронного кабінету позивача, проте квитанція про направлення відзиву (в тексті відповідачем 2 помилково вказано відповіді на відзив) з невідомих причин автоматично системою не була підкріплена.

При цьому, з відповіді на відзив позивача вбачається, що він відзив на позов отримав, тому фактично його права порушені не були.

Щодо направлення копії відзиву відповідачу 1 повідомлено, що копію відзиву останньому було вручено нарочно під підпис, про що є відповідна відмітка на першому аркуші екземпляру відзиву на позов, проте копія цієї відмітки про отримання відзиву відповідачем 1, в електронному вигляді помилково не була долучена, але додається до цих заперечень.

Також представник відповідача 2 посилався на недопущення «правового пуризму», вказуючи, що не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процесуальної процедури, вважає, що її порушення може породжувати негативні наслідки лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність рішення, у зв`язку з порушенням процесуальних прав сторін, при цьому в даному випадку порушень прав сторін на отримання відзиву на позов допущено не було.

Отже, зазначено, що права сторін при поданні відзиву на позов з боку відповідача 2 порушені не були, у зв`язку з фактичним отриманням відзиву сторонами, а формальне ненадання підтвердження такого вручення не може бути підставою для повернення відзиву без розгляду.

Щодо надання доказів на підтвердження повноважень представника діяти від імені військової частини НОМЕР_1 вказано, що відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, користувачем ЄСІТС (користувач) є особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

При реєстрації військової частини НОМЕР_1 , як юридичної особи в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), долучалися документи, що підтверджують повноваження командира військової частини НОМЕР_1 на подання процесуальних документів та відповідним чином 07.11.2023 в ЄСІТС зареєстрована довіреність командира військової частини довіреній особі ОСОБА_2 на дії від імені військової частини НОМЕР_1 в порядку передоручення.

Військовою частиною НОМЕР_1 було подано відзив на позов через електронний кабінет в ЄСІСТ «Електронний суд» та підписано кваліфікованим електронним підписом довіреної особи ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , що пройшло верифікацію та автентифікацією в ЄСІТС та само по собі є підтвердженням наявності належних повноважень особи для подачі процесуальних документів.

Також 08.01.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він, зокрема, просив повернути заперечення на відповідь на відзив без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що заперечення на відповідь на відзив оформлені з порушенням вимог статті 164 КАС України: до примірника заперечень на відповідь на відзив не надано будь-яких доказів відправлення іншим учасникам справи, як позивачу так і іншому відповідачу військовій частині НОМЕР_2 ; заперечення на відповідь на відзив подана неповноважним представником військової частини НОМЕР_1 , оскільки не надано копії довіреності на представництво або наказу командира військової частини про визначення осіб, уповноважених на самопредставництво.

Також в додаткових поясненнях щодо довідки про грошове забезпечення від 03.01.2024 № 78, зазначено таке.

Ухвалою суду від 13.12.2023 витребувано довідку про грошове забезпечення та встановлено, що витребувані судом документи надати у строк протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вказувалось військовою частиною НОМЕР_1 , ухвалу від 13.12.2023 отримано того ж дня - 13.12.2023, тобто строк на подання доказів до 29.12.2023 включно.

Натомість, довідка від 03.01.2024 № 78 подана до суду лише 08.01.2024, без пояснення причин пропуску строку на подання доказів у справі та подання клопотання про поновлення строку, що, на думку позивача, виключає можливість її долучення та врахування під час вирішення даного судового спору.

Розглянувши клопотання позивача про повернення відзиву на позовну заяву та заперечень проти відповіді на відзив, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з пунктом 7 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

ВІдповідно до частини 2 статті 159 КАС України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з частиною 1 статті 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Пунктом 2 частини 4 статті 162 КАС України визначено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Також згідно з частинами 1 та 2 статті 164 КАС України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. До заперечення застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 при поданні до суду відзиву на позовну заяву дійсно не було додано до нього доказів його надіслання (надання) і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а саме позивачу та військовій частині НОМЕР_2 .

Водночас, суд зазначає, що відзив на позовну заяву подано за допомогою підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС).

Позивач, в свою чергу, також має зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, через який ним подано позовну заяву в цій справі та інші вищевказані в цій ухвалі заяви по суті.

Відповідно до пункту 24 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі Положення) підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Пунктом 37 Положення визначено, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Документи, які один з учасників справи надіслав до суду, іншого органу чи установи у системі правосуддя з використанням Електронного суду, в передбачених законодавством випадках автоматично надсилаються до Електронних кабінетів інших учасників справи чи їхніх повірених після реєстрації цих документів в АСДС або автоматизованих системах діловодства.

До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.

Тобто, після реєстрації відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів в автоматизованій системі документообігу суду, такі документи було автоматично надіслано до електронного кабінету позивача, що фактично останній підтверджує у відповіді на відзив, вказуючи, що позивачем 01.01.2024 отримано у кабінеті Електронного суду відзив на позовну заяву, який поданий військовою частиною НОМЕР_1 .

Отже, фактично право позивача на отримання відзиву на позовну заяву, ознайомлення з його змістом та висловлення своєї позиції щодо доводів, викладених в ньому, не порушено, чим фактично позивач і скористався, надавши відповідь на відзив на позовну заяву, в якій виклав свої доводи як щодо оформлення відзиву на позовну заяву, так і щодо викладених в ньому доводів по суті спору.

Щодо ненадання доказів надіслання відзиву на позовну заяву іншому відповідачу військовій частині військової частини НОМЕР_2 суд зазначає, що до заперечень проти відповіді на відзив відповідачем 2 було надано докази вручення відзиву військовій частині НОМЕР_2 , які датовано 29.12.2023 та відмітка про отримання засвідчена підписом уповноваженої особи та печаткою цієї військової частини.

Тобто, фактично військовою частиною НОМЕР_1 вказаний недолік в оформленні відзиву виправлено.

Крім того, Верховний Суд в постановах від 16.02.2023 у справі № 580/5209/22 та від 28.02.2023 у справі № 260/1322/21 вказав, що застосовуючи процесуальні норми суди мають керуватися принципом розумності, відповідно до якого застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, що може порушувати право особи на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Отже, при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, що може призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Про вказане зазначала і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.01.2020 у справі № 145/1330/17 та від 30.09.2020 у справі № 9901/144/20.

Крім того, суд зауважує, що однією з основних засад судочинства в Україні є принцип змагальності сторін.

Суд зазначає, що в даному випадку фактично порушення прав позивача та відповідача 1 на отримання відзиву на позовну заяву відповідача 2 не відбулось, оскільки судом встановлено, що як позивачем та відповідачем 1 отримано вказаний відзив до початку розгляду справи по суті, а тому у них було більш ніж достатньо часу для надання своїх письмових заяв, зокрема, щодо викладених у відзиві відповідача 2 доводів, чим позивач і скористався.

Водночас, надто суворе трактування судом адміністративно-процесуальних правил в даному випадку та повернення відзиву на позов з формальних підстав, може призвести до порушення принципу змагальності сторін та позбавлення відповідача 2 можливості надати свої заперечення (міркування) щодо суті спору, що є неспівмірним допущеному порушенню.

Щодо посилань позивача на те, що відзив на позовну заяву та заперечення проти відповіді на відзив подані неуповноваженим представником військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно з частиною 8 статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до пункту 11 Положення процедура реєстрації Електронного кабінету юридичної особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису керівника такої юридичної особи, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Сертифікат кваліфікованого електронного підпису такої посадової особи повинен містити ідентифікаційні дані як юридичної, так і посадової особи.

Керівник юридичної особи засобами програмного забезпечення Електронного кабінету може уповноважувати працівників юридичної особи (в тому числі себе) або інших фізичних осіб чи фізичних осіб - підприємців на перегляд, створення та надсилання електронних документів, а також вчинення інших дій від імені юридичної особи з використанням власних Електронних кабінетів таких фізичних осіб чи фізичних осіб - підприємців.

Згідно з пунктами 30 та 32 Положення користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Суд зазначає, що до відзиву на позовну заяву та заперечень проти відповіді на відзив представником військової частини НОМЕР_1 на підтвердження своїх повноважень було надано довіреність у порядку передоручення, створену засобами ЄСІТС та видану на її ім`я, а також на підтвердження повноважень довірителя надано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.08.2023 № 238, яким підтверджуються повноваження командира вказаної військової частини.

З урахуванням вищенаведених норм адміністративно-процесуального законодавства та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, суд вважає, що вказані документи на підтвердження повноважень представника військової частини НОМЕР_1 є належними та достатніми.

Окрім того, суд враховує, що під час воєнного стану, введеного в Україні через повномасштабну збройну агресію рф проти України, військові частини, що залучені до відсічі такої агресії, можуть бути обмежені в можливості надання певних документів.

Посилання позивача на те, що до заперечень проти відповіді на відзив відповідачем 2 не додано доказів їх надіслання іншим учасникам справи, не відповідають дійсності, оскільки відповідні докази до таких заперечень додані.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем 2 строків на подання витребуваних судом доказів, а саме довідки від 03.01.2024 № 78, суд зазначає таке.

З урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, що визначений адміністративно-процесуальним законодавством, суд своєю ухвалою від 13.12.2023 з власної ініціативи витребував, зокрема, у відповідача 2 необхідні для з`ясування всіх обставин справи докази, в тому числі, відповідну довідку про грошове забезпечення позивача за період з березня 2022 року по квітень 2023 року включно, з зазначенням усіх складових, що увійшли до такого грошового забезпечення.

Тобто, вказаний доказ подано на виконання вимог ухвали суду та він необхідний для з`ясування всіх обставин справи. Крім того, докази подано до початку розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що незначний пропуск строку, встановленого судом на подання відповідних доказів, не може бути суттєвою обставиною для неприйняття судом таких доказів, оскільки без таких неможливий повний, об`єктивний та правильний розгляд даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні клопотання позивача про повернення відзиву на позовну заяву та заперечень проти відповіді на відзив військовій частині НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 3, 44, 55, 59, 159, 162, 164, 241, 242, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення відзиву на позовну заяву та заперечень проти відповіді на відзив військовій частині НОМЕР_1 у справі № 360/1446/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Качанок