Справа № 280/9036/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 січня 2024 року Справа № 280/9036/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізькі області (70432, Запорізька обл., Запорізький р-п, с. Степне, вул. Першотравнева, буд. 50, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до (далі відповідач), в якій позивач (з урахуванням уточнень) просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення тридцять шостої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської ради Запорізького район) Запорізької області № 10 від 18 серпня 2023 року про виконання судових рішень;

- зобов`язати Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії повторно розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення/передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :04:002:0185) для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення у відповідності до вимог частини 9 статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення тридцять шостої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області №10 від 18 серпня 2023 року є необґрунтованим та протиправним, а відповідно підлягає скасуванню. Так, представник позивача зазначала, що позивач вчасно та до набрання чинності 07 квітня 2022 року Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24 березня 2022 року №2145-ІХ тричі звертався до відповідача із клопотання для затвердження проекту землеустрою, проте відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду у встановлені строки клопотань позивача. Представник позивача зазначає, що позивач мав правомірні очікування на реалізацію свого законного права на затвердження свого проекту землеустрою та отримання земельної ділянки у власність, проте відповідачем було проігноровано законні права та інтереси позивача.

Також, представник позивача вказував на те, що відповідачем порушено порядок прийняття рішення, оскільки на пленарному засіданні 18 серпня 2023 року під час голосування приймали участь 11 депутатів, оскільки 1 з них голосував проти, а другий утримався, тому на засіданні хоча й були присутні 13 депутатів голосували для прийняття рішення 10 питання порядку денного лише 11, голова сільської ради не є депутатом, тому окрім підписання протоколу засідання порядку денного (частина 16 статті 46 Закону) згідно до частини 4 статті 42 Закону України Про місцеве самоврядування не має повноваження голосувати під час пленарного засідання в якості депутата.

Крім того, представник позивача зазначає, що позивач станом на 10 листопада 2023 року користується земельною ділянкою кадастровий номер :04:002:0185 та земельна ділянка була засіяна, тому навіть посилання відповідача в рішенні від 18 серпня 2023 року про набрання чинності нормативно-правового акту не заслуговує уваги, оскільки підпункт 5 пункту 27 розділу Х із змінами, внесеними згідно із Законом №2698-ІХ від 19 жовтня 2022 року передбачає, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Представник позивача зазначає, що положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. З урахуванням викладеного у позовній заяві та додаткових поясненнях, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Разом із позовом до суду подано заяву про забезпечення позову, яку залишено без задоволення ухвалою судді від 16 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недоплатою судового збору.

15 листопада 2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

20 листопада 2023 року від представника позивача Погосян М.А. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Погосян Маргарити Арсенівни про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін відмовлено.

27 листопада 2023 року представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про залучення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, а також Запорізької обласної державної адміністрації до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. В обґрунтування зазначено, що залучення до участі у справі вищезазначених осіб у якості третіх осіб дозволить з`ясувати правову позицію цих органів державної влади з питання передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у приватну власність під час дії правового режиму воєнного стану та імперативну заборону законом на такі дії.

Також, 27 листопада 2023 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Запорізьку районну державну адміністрацію Запорізької області та Запорізьку обласну державну адміністрацію, а також про об`єднання справ в одне провадження.

Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, відмовлено.

Також, ухвалою суду від 07 грудня 2023 року у задоволенні клопотань представника відповідача про залучення до участі в справі третіх осіб та про об`єднання в одне провадження декількох справ відмовлено.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався декілька разів та діє по теперішній час, при цьому запровадженні режиму воєнного стану доступ до Державного земельного кадастру та інших державних реєстрів було припинено. Відповідач зазначає, що запровадження воєнного стану та припинення доступу до Державного земельного кадастру унеможливлювало перевірку заяви ОСОБА_1 від 07 лютого 2022 року та Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0185, на предмет їх відповідності вимогам закону та інформації в Державному земельному кадастрі для прийняття рішення за цією заявою.

Також, представник відповідача вказав на те, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ, що набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесено зміни до Земельного кодексу України, Перехідні положення якого доповнені пунктами 27 та 28. Згідно підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, в редакції Закону України від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Законом України від 19 жовтня 2022 року №2698-ІХ, що набрав чинності 19 листопада 2022 року, пункт 27 Перехідних положень Земельного кодексу України доповнено другим реченням такого змісту: Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, на час прийняття Степненською сільською радою рішення від 18 серпня 2023 року №10 Про виконання судових рішень діє встановлена Верховною Радою України заборона щодо передачі земельних ділянок державної, комунальної власності у приватну власність. Така заборона не поширюється на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. 18 серпня 2023 року Степненська сільська рада, розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка надійшла до сільської ради 07 лютого 2022 року, та доданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, встановила, що на земельній ділянці, к.н. :04:002:0185, не розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що належать заявнику, та що земельна ділянки не передана заявнику у користування до набрання чинності Земельним кодексом України - 01 січня 2002 року. У зв`язку з чим, Степненська сільська рада відмовила Позивачу у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність, з посиланням на підпункт 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Також, представник відповідача вказував на те, що сесія сільської ради була повноважною для прийняття рішень відповідно до порядку денного, оскільки Враховуючи положення частини дванадцятої статті 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, мінімальна кількість депутатів Степненської сільської ради для проведення сесії та визнання її повноважною становить 12 депутатів. 18 серпня 2023 року відбулась тридцять шоста позачергова сесія депутатів Степненської сільської ради, на якій зареєструвались та взяли участь у пленарному засіданні сесії ради 13 депутатів Степненської сільської ради. Відтак, сесія 18 серпня 2023 року є повноважною згідно частини дванадцятої статті 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та пункту 3.1.7 Регламенту. Відповідно до приписів частини другої статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рішення Степненської сільської ради вважається прийнятим, якщо за рішення проголосувало не менше 12 осіб, які мають право голосу, та до цієї кількості осіб включається Степненський сільський голова (враховується його голос), якщо він бере участь у пленарному засіданні сільської ради. Як вбачається з протоколу сесії та результатів поіменного голосування, за прийняття рішення від 18 серпня 2023 року №10 проголосували 11 депутатів Степненської сільської ради та Степненський сільський голова - разом 12 голосів за. Відтак, рішення Степненської сільської ради від 18 серпня 2023 року №10 Про виконання судових рішень прийнято відповідно до чинного законодавства. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача 27 грудня 2023 року засобами системи Електронний суд подано клопотання про виклик та допит у рамках розгляду справи свідків Також, у вказаному клопотанні представник просив розгляд справи провести з викликом сторін.

Ухвалою суду від 10 січня 2024 року клопотання представника позивача адвоката Погосян Маргарити Арсенівни про виклик свідків повернуто без розгляду, також відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Погосян Маргарити Арсенівни про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Також, ухвалою суду від 10 січня 2024 року позивачу поновлено строк для подання відповіді на відзив та прийнято до розгляду відповідь на відзив в адміністративній справі №280/9036/23.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №8-647/15-19-СГ від 20 травня 2019 року позивачу наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

На виконання вимог Закону України Про державний земельний кадастр земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру :04:002:0185, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021.

За замовленням позивача ОСОБА_1 розроблено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :04:002:0183).

У відповідь на заяву позивача від 24 травня 2021 року (вх. реєстраційний номер К-2079/0/17-21 від 24 травня 2021 року) щодо затвердження документації із землеустрою, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області у листі від 07 червня 2021 року №К-2079-189/0/18-21 від 07 червня 2021 року Про розгляд заяви повідомило, що земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст і право державної власності, на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходить у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності положеннями Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ. З огляду на зазначене, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області рекомендовано позивачу звернутись до органу місцевого самоврядування.

07 лютого 2022 року позивач звернувся до голови Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області із відповідною заявою від 24 січня 2022 року (вх. №Р-23 від 07 лютого 2022 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

До заяви долучено копію проекту землеустрою, копію витягу з державного земельного кадастру та копію листа ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області про розгляд звернення №К-2079-189/0/18-21 від 07 червня 2021 року.

У зв`язку з тим, що подану заяву відповідачем не розглянуто, позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що зумовило звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/3279/22.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року по справі №280/3729/22, яке набрало законної сили 31 липня 2023 року, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Вказаним судовим рішенням:

- визнано протиправною бездіяльність Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 січня 2022 року (вх. № Р-23 від 07 лютого 2022 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язано Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 січня 2022 року (вх. № Р-23 від 07 лютого 2022 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Степненської сільської ради від 18 серпня 2023 року №10 Про виконання судових рішень, на підставі підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, вирішено відмовити ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0185, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (пункт 3 Рішення).

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що підставою для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки стало посилання відповідача на положення підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої - третьої та п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною першою статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Суд зазначає, що виходячи з аналізу статті 118 ЗК України, вбачається, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

-звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

-надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

-розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

-погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

-затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено, що відповідачем у спірних правовідносинах розглядалося саме питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, що фактично є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

Також, судом встановлено, що під час прийняття спірного рішення відповідач в обґрунтування власної позиції посилався на положення підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості відмови у затвердженні проекту землеустрою, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України продовжує діяти.

Відповідно до статті 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, як на дату прийняття спірного рішення відповідача так і на час розгляду цієї справи у суді в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом №389-VIII.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24 березня 2022 року №2145-IX (далі - Закон №2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до ЗК України.

Так, Розділ X Перехідні положення ЗК України доповнено пунктами 27 і 28. У підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Вказані зміни до ЗК України набрали чинності 7 квітня 2022 року.

З огляду на зміни, які внесені до ЗК України Законом №2145-IX, із 7 квітня 2022 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Суд зазначає, що дотримання встановленого порядку відведення у власність земель державної або комунальної власності становить особливий суспільний інтерес, оскільки відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У зв`язку з цим, важливим є суворе дотримання порядку відведення землі у власні фізичним або юридичним особам, а також забезпечити конкурентний спосіб розпорядження таким суспільним активом як земля, зокрема шляхом її продажу на торгах. Тільки такий підхід забезпечить раціональне використання землі, а також реалізацію принципу рівності перед законом та запобігання всім формам дискримінації.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом у постановах від 27 січня 2023 року у справі №120/19319/21-а та від 23 червня 2023 року у справі №160/6214/21.

При цьому, відповідно до статті 19 Конституції України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Суд зазначає, що чинне законодавство України яке регулює відносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні положень підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України, а також не містить застережень, що розгляд поданих клопотань про затвердження проектів землеустрою переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин, відмова у затвердженні проекту землеустрою на підставі підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на положеннях чинного законодавства України.

Під час ухвалення рішення у даній справі суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у побідних правовідносинах у постанові суду від 03 серпня 2023 року по справі №300/3771/22.

Щодо посилань представника позивача на те, що позивачем використовується спірна земельна ділянка та на даний час земельна ділянка ним засіяна, суд зазначає, що зазначені обставини жодним чином не впливають на заборону запроваджену підпунктом 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України, як і не свідчать про набуття будь-яких прав на зазначену земельну ділянку.

Посилання представника позивача на порушення відповідачем процедури прийняття рішення суд відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 12 статті 46 Закон України Про місцеве самоврядування в Україні, сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Згідно частин другої, третьої статті 197 Виборчого кодексу України загальний склад (кількість депутатів) Степненської сільської ради складає 22 депутата.

Враховуючи положення частини дванадцятої статті 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, мінімальна кількість депутатів Степненської сільської ради для проведення сесії та визнання її повноважною становить 12 депутатів.

18 серпня 2023 року відбулась тридцять шоста позачергова сесія депутатів Степненської сільської ради, на якій зареєструвались та взяли участь у пленарному засіданні сесії ради 13 депутатів Степненської сільської ради, а відповідно сесія є повноважною згідно частини дванадцятої статті 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, посилання представника позивача на те, що голос голови сільської ради не може бути врахований під час підрахунку голосів є безпідставними та такими, що не відповідають частини 2 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Як вбачається з протоколу сесії та результатів поіменного голосування, за прийняття рішення від 18 серпня 2023 року №10 проголосували 11 депутатів Степненської сільської ради та Степненський сільський голова - разом 12 голосів за.

Відтак, рішення Степненської сільської ради від 18 серпня 2023 року №10 Про виконання судових рішень прийнято відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізькі області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16 січня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов