Справа № 120/6486/23
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 січня 2024 року

м. Київ

справа № 120/6486/23

провадження № К/990/30014/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів Рибачука А.І., Тацій Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, Міністерства оборони України про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду у складі судді Вільчинського О.В. від 18 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Смілянця Е.С. Драчук Т.О., Полотнянка Ю.П. від 03 серпня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, Міністерства оборони України, в якому просила:

- встановити факт, що ОСОБА_1 відноситься до членів сім`ї цивільного чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік і дружина (подружжя) без реєстрації шлюбу з березня 2019 року по 19 грудня 2022 року;

- встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого годувальника ОСОБА_3 з 09 грудня 2019 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року, відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, Міністерства оборони України про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні.

3. Відмовляючи у відкритті провадження у справі № 120/6486/23, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки вимоги позову йдуть в розріз із положеннями статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено вичерпний перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

4. Справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, не мають ознак спору взагалі, а тим більше ознак публічно-правового спору. Саме тому такі справи розглядаються в порядку непозовного цивільного судочинства, але аж ніяк не в порядку адміністративного судочинства.

5. Заявлені у цій справі позовні вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення, не є публічно-правовими вимогами, а тому не можуть бути розглянуті адміністративним судом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року, а справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій установлено, що з 1995 року по 2019 рік позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Хоча 20 лютого 2019 року шлюб було розірвано, позивачка та ОСОБА_3 , як зазначено у позові, знову разом з дітьми почали жити однією сім`єю без реєстрації шлюбу у спільному будинку. Однак 19 грудня 2022 року ОСОБА_3 , який став на захист Батьківщини з початку повномасштабної війни в Україні, загинув.

8. З метою доведення свого права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, та підтвердження статусу як утриманця загиблого військовослужбовця, позивачка звернулась до суду з вимогами:

- встановити факт, що ОСОБА_1 відноситься до членів сім`ї цивільного чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік і дружина (подружжя) без реєстрації шлюбу з березня 2019 року по 19 грудня 2022 року;

- встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого годувальника ОСОБА_3 з 09 грудня 2019 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами першої та апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Скаржник зазначає, що при розгляді справи суди не взяли до уваги постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, прийняту щодо аналогічних правовідносин, де вказано, що оскільки вимоги пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за позивачем певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою.

10. Враховуючи, що метою встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, є підтвердження певного соціально-правового статусу, внаслідок смерті військовослужбовця під час участі у бойових діях, тобто за предметом та можливими правовими наслідками ці правовідносини існують у сфері публічно-правових, а не приватно-правових відносин, то скаржниця вважає, що заявлені в позові вимоги підлягають вирішенню у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

11. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, Міністерством оборони України не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що вона є членом сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_3 у розумінні Сімейного кодексу України (незважаючи на відсутність державної реєстрації шлюбу між вказаними особами) та має право на отримання одноразової грошової допомоги, у розмірі визначеному пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.

13. Отже, позивачка вважає, що до предмету доказування у цій справі входить встановлення факту проживання однією сім`єю без зареєстрованого шлюбу позивача із померлим військовослужбовцем.

14. Питання встановлення факту проживання однією сім`єю без зареєстрованого шлюбу позивача із загиблим військовослужбовцем входило до предмета доказування і у справі № 290/289/22-ц, розгляд якої здійснювався Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду і рішення по якій прийнято судом касаційної інстанції 22 березня 2023 року.

15. Так, у справі № 290/289/22-ц судами встановлено наступне.

16. У квітні 2022 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Житомирський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

17. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з березня 2018 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках та проживала однією сім`єю із ОСОБА_5 . Після військового нападу російської федерації на Україну та оголошення військового стану ОСОБА_5 був призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_1 .

18. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 загинув.

19. Згідно з довідкою, виданою Биківським старостинським округом Житомирського району Житомирської області 08 квітня 2022 року, ОСОБА_4 з березня 2018 року проживала спільно сім`єю з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

20. Відповідно до довідки Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 05 квітня 2022 року № 925 заявниця є користувачем місця № 9 на Биківському кладовищі в смт Биків, на ділянці № НОМЕР_2 , де поховано 04 квітня 2022 року ОСОБА_5 .

21. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_4 вказувала на те, що встановлення такого факту є необхідним для отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

22. Заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 подала до суду за правилами окремого провадження.

23. Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_4 із ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 29 липня 2020 року.

24. Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із необхідності встановлення факту проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 однією сім`єю без шлюбу з 29.07.2020, тобто з моменту припинення шлюбу з іншим чоловіком. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки пов`язаний із її правом на отримання одноразової грошової допомоги, яке передбачене Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

25. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, переглядаючи вказані судові рішення, постановою від 22 березня 2023 року скасував рішення Романівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, та провадження у справі № 290/289/22-ц за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Житомирський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, закрив. Роз`яснив ОСОБА_4 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

26. Так, у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що вимоги ОСОБА_4 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

27. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду врахував, що між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

28. Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

29. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у рамках розгляду справи № 290/289/22-ц, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

30. З урахуванням наведеного, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

31. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, яка розглядається (№ 120/6486/23), суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки вимоги позову йдуть в розріз із положеннями статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено вичерпний перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

32. У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального права, не враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц у подібних правовідносинах.

33. Визначення публічно-правового спору міститься у пункті 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України та означає спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

34. Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

35. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

36. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

37. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

38. Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо:

1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції;

2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;

3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

39. Згідно з частиною першою статті 347 Кодексу адміністративного судочинства України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

40. Рішення Великої Палати Верховного Суду з приводу розмежування предметної юрисдикції з питання встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з метою отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутнє.

41. З огляду на те, що учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, вказуючи на помилковість висновків судів попередніх інстанцій про розгляд спірних правовідносин судами цивільної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення розвитку права і формування єдиної правозастосовчої практики з указаних у цій ухвалі правових питань.

Керуючись статтями 345, 346, 347, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Справу № 120/6486/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, Міністерства оборони України про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді А.І. Рибачук

Л.В. Тацій