Справа № 160/193/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 січня 2024 року Справа № 160/193/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за речове майно, яке належало йому до видачі станом на день звільнення з військової служби, виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно, яке належало йому до видачі станом на день звільнення з військової служби, виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2023.

Ухвалою суду від 08.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

На виконання вказаної ухвали, 09.01.2023 представником позивача надано до суду заяву про поновлення процесуального строку. В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що повний розрахунок військовою частиною НОМЕР_1 з ОСОБА_1 проведено тільки 13.12.2023, що підтверджується випискою з КБ «ПРИВАТБАНК» від 13.12.2023, зокрема, здійснено виплату грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 38 712, 80 грн. однак, як стало в подальшому відомо така сума визначена із розрахунку вартості такого майна на момент виникнення такого права на видачу майна, а не виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2023. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 , на момент звільнення з військової частини НОМЕР_1 (11.05.2023) не було взагалі відомо про наявне в нього право на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно станом на день звільнення, а про неправомірні дії службових осіб військової частини НОМЕР_1 якими невірно визначено розмір та проведено 13.12.2023 виплату грошової компенсації за неотримане речове майно станом на день звільнення, оскільки розмір визначено виходячи із вартості такого майна на момент виникнення такого права на видачу майна, а не виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01.01.2023. Оскільки, ні довідку про вартість речового майна, ані наказ командира військової частини НОМЕР_1 про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовою частиною ОСОБА_1 не надано, а про неправомірне визначення вартості речового майна ОСОБА_1 стало відомо тільки після 13.12.2023, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості ознайомитися із вартістю речового майна, зазначеному у відповідній довідці, вважаємо що причини пропущеного строку звернення до адміністративного суду є поважними та строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії може бути поновленим.

Згідно з частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України , суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд визнає поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновлює строк звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, підстави для залишення її без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, визначених статтями 169-170 Кодексу адміністративного судочинства, відсутні.

За змістом частини 1 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а частиною 3 статті 12 цього Кодексу - загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Врахувавши обставини, передбачені частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить висновку, що зазначена справа є справою незначної складності, не підпадає під винятки, передбачені частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, тому у відповідності до пункту 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі; докази суду надають учасники справи; суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами 6, 8 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Таким чином, з метою всестороннього, повного та об`єктивного розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність витребування додаткових доказів.

Керуючись статтями 12, 77, 80, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №160/193/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Справа буде розглядатись суддею Бондар М.В. одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Призначити справу до розгляду у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати до суду разом з відзивом докази на підтвердження того, із закупівельної вартості на яку дату виплачено позивачу компенсацію за речове майно.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити відповідачу, що у разі неподання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

Інформацію щодо стану розгляду справи учасники судового процесу можуть отримати на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud0470/.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, відповідачу - разом з копією позовної заяви та додатками.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Бондар