Справа № 320/12053/22
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Деснянського відділу ДВС у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області, Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби (далі - Відповідач-1), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Відповідач-2), Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Відповідач-3), Міністерства юстиції України (далі - Відповідач-4), в якому просив:

- визнати незаконною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-1 - Департаменту державної виконавчої служби щодо не усунення тривалої бездіяльності органів державної виконавчої служби (Відповідачів -2, -3), яка полягає у відсутності відновлення прав і свобод громадянина в умовах встановлення правової позиції судової влади щодо балансу інтересів держави і громадянина щодо стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні (сформована в правовій позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц), відсутності відповіді на звернення представника Позивача від 29.11.2021 (поштове відправлення № 133 було отримано Відповідачем-1 30.11.2021) з приводу відновлення прав Позивача, порушених Відповідачем-3.

- визнати незаконною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-1, що полягає у відсутності належного реагування на звернення представника Позивача від 29.11.2021 (поштове відправлення № 133 було отримано Відповідачем-1 30.11.2021) щодо необхідності надання роз`яснення органам державної виконавчої служби, зокрема, Деснянському відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про неприпустимість та незаконність проведення стягнення виконавчого збору, у разі коли виконавчі дії не вчинялись виконавцем; щодо проведення перевірки законності дій Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо стягнення суми виконавчого збору у сумі 94228,29 (дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять сім) гривень по виконавчому провадженню № НОМЕР_2 з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (14030, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 118); щодо ненадання інформації, чи було предметом роз`яснень органам виконавчої служби правова позиція Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц щодо справедливого балансу інтересів держави і громадянина у справах, що стосуються стягнення виконавчого збору.

- визнати незаконною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-2 - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області, щодо нездійснення освітньо-роз`яснювальної роботи, аналітичного, інформаційного, методичного та організаційного забезпечення шляхом проведення семінарів, навчань тощо для співробітників Відповідача 3, на яких державні виконавці інформуються про зміни в законодавстві, яке регулює примусове виконання рішень, а також актуальну судову практику щодо застосування законодавства стосовно неправомірності та протиправності стягнення виконавчого збору з боржника (зокрема, з Позивача) у разі відсутності виконавчих дій відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц, а також визнати незаконною бездіяльність Відповідача-2 щодо нездійснення освітньо-роз`яснювальної роботи, аналітичного, інформаційного, методичного та організаційного забезпечення шляхом проведення семінарів, навчань тощо, на яких державні виконавці інформуються про зміни в законодавстві, яке регулює примусове виконання рішень, а також актуальну судову практику щодо застосування законодавства стосовно поновленні прав Боржників (Позивача) та припинення виконавчих дій по виконавчим провадженням, де не здійснено стягнення на користь Стягувана, але відкриті провадження щодо стягнення виконавчого збору.

- зобов`язати Відповідача-2 - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області, здійснити освітньо-роз`яснювальну роботу, аналітичне, інформаційне, методичне та організаційне забезпечення шляхом проведення семінарів, навчання Відповідача-3, на якому державні виконавці інформуються про зміни в законодавстві, яке регулює примусове виконання рішень, а також актуальну судову практику щодо застосування законодавства стосовно неправомірності та протиправності стягнення виконавчого збору з боржника (зокрема, з Позивача) у разі відсутності виконавчих дій відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц, а також здійснити для Відповідача-3 освітньо-роз`яснювальну роботу, аналітичне, інформаційне, методичне та організаційне забезпечення шляхом проведення семінарів, навчань тощо, на яких державні виконавці інформуються про зміни в законодавстві, яке регулює примусове виконання рішень, а також актуальну судову практику щодо застосування законодавства стосовно поновленні прав Боржників (Позивача) та припинення виконавчих дій по виконавчим провадженням, де не здійснено стягнення на користь Стягувана, але відкриті провадження щодо стягнення виконавчого збору.

- визнати неправомірною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-3 - Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (, адреса: 14030, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 118) щодо неврахування правової позиції щодо неприпустимості стягнення виконавчого збору з боржника (зокрема, з Позивача) у разі відсутності виконавчих дій (правова позиція Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц), щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо стягнення виконавчого збору з Позивача у розмірі 94228 гривень 29 коп. від 05.08.2020 року на користь Відповідача-3, та зобов`язати Відповідача-3 поновити права Позивача - прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 62890522 в частині стягнення на користь Відповідача-3 виконавчого збору в сумі 94228 гривень 29 коп.

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (,адреса: 14030, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 118) Старостенко О.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 94228 (дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять вісім) гривень 29 коп. від 05.08.2020, винесену в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

- визнати протиправною триваючу по цей час бездіяльність Відповідача-4 - Міністерства юстиції України у вигляді не забезпечення дотримання вимог законодавства та принципів справедливості з боку органів виконавчої служби, не забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень, не забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері правової освіти, правової обізнаності, інформування населення, органів виконавчої служби про правову позицію судової влади щодо балансу інтересів держави і громадянина щодо стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні (сформована в правовій позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц), що призвело до триваючого по цей час порушення прав Позивача.

- зобов`язати Відповідача-4 - Міністерство юстиції України надати роз`яснення органам виконавчої служби про правову позицію судової влади щодо балансу інтересів держави і громадянина при стягненні виконавчого збору у виконавчому провадженні (сформована в правовій позиції Верховного Суду у справі № 761/11524/15-ц), зокрема, Відповідачам -1, -2, -3 стосовно їх обов`язків щодо дотримання прав Позивача і відновлення його прав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року позовну заяву було повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду для усунення недоліків шляхом зазначення підстав та їх обґрунтування для об`єднання позовних вимог.

29 травня 2023 року позивачем на виконання ухвали суду від 19 травня 2023 року було надано суду виправлений адміністративний позов.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що вимоги ухвали суду від 19 травня 2023 року не були виконані позивачем, а саме позивач не обґрунтував об`єднання позовних вимог.

Так, відповідно до ч.1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 171 КАС суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог, визначення обставин справ, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів є завданням підготовчого провадження відповідно до ст. 173 КАС України.

Водночас, відповідно до приписів ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Колегія суддів звертає увагу, що механізм залишення позовної заяви без руху (стаття 169 КАС України), має на меті усунення обставин, що унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Як було встановлено судом, позивачем було надано пояснення, за змістом яких зазначено, що позовні вимоги є прямо пов`язаними, оскільки саме тривала бездіяльність відповідачів 1,2,4 і призвела до того, що постанова відповідача 3 про відкриття виконавчого провадження досі не була скасована та досі триває незаконне та протиправне виконавче провадження щодо позивача, не дивлячись на те, що всім відповідачам відомо, що їх позиція суперечить судовій практики на користь прав людини. Крім того, на думку позивача, якщо б відповідачі 1,2,4 надали відповідні роз`яснення щодо застосування чинного законодавства з питань стягнення виконавчого збору державними виконавцями своїм підлеглим інстанціям, зокрема, ДВС - відповідачу 3 та здійснили належний контроль, то права позивача були би поновлені, а також була б скасована постанова ДВС.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд першої інстанції фактично вдався до оцінки викладених позивачем обставин справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що не віднесено до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, а повинно вирішуватись під час розгляду справи по суті.

До того ж, у разі подання позову до декількох відповідачів - позивач має зазначити в позовній заяві зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а тому вирішення питання чи є вказані вимоги похідними одна від одної, мають вирішуватись під час розгляду справи.

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань та посадових осіб.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Делькур проти Бельгії» висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04.12.1995 р. по справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням до суду першої інстанції, оскільки ухвала про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання.

Керуючись статтями 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк