Справа № 560/17755/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

15 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до товариства з обмеженою відповідальністю "Медлон" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Хмельницьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось в суд з позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Медлон", в якому просить:

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Медлон" на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю заборгованість в сумі 66099 грн 68 коп. (шістдесят шість тисяч дев`яносто дев`ять грн 68 коп.), з яких:

- адміністративно-господарські санкції у розмірі 61891 грн 33 коп. (шістдесят одна тисяча вісімсот дев`яносто одна грн 33 коп.);

- пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 4208 грн 35 коп. (чотири тисячі двісті вісім грн 35 коп.).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в порушення приписів Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відповідач у 2022 році не забезпечив визначеного нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю і як наслідок повинен був сплатити визначену суму адміністративно-господарських санкцій.

Ухвалою від 06.10.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що фактичний розмір середньооблікової чисельності штатних працівників в 2022 році становив 6 (шість) осіб, а факт прийняття на роботу однієї особи з інвалідністю підтверджується наказом про прийняття на роботу, довідкою МСЕК про встановлення інвалідності, тож відповідач вжив всіх необхідних заходів для недопущення порушень вимог Закону №875 при здійсненні господарської діяльності, створивши робочі місця для осіб з інвалідністю та забезпечивши працевлаштування осіб з інвалідністю в силу приписів частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин першої і третьої статті 19 Закону №875 шляхом укладання трудового договору з 1 особою з інвалідністю.

З указаного вище слідує, що позивачем дотримано норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, крім того ним працевлаштована 1 (одна) особа з інвалідністю.

На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Протягом 2022 року у трудових відносинах з ТОВ "Медлон" перебувало 56 осіб, з яких за основним місцем роботи рахувалось 8 осіб, за сумісництвом 48 осіб, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем було подано до ДПС України "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" за I, II, ПІ та IV квартал 2022 року, в яких у рядку 101 "Середньооблікова кількість штатних працівників" помилково було зазначено всіх працівників (в тому числі і сумісників), які перебувають з відповідачем у трудових відносинах, а саме 39 осіб.

Аналогічна помилка була допущена при заповнення рядка 104 "Облікова кількість штатних працівників".

17 квітня 2023 року, відповідно до Порядку надсилання розрахунку сум адміністративно- господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.03.2023 року №14-1 і наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 10.03.2023 року №17, позивачем у формі електронного документу через електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України було направлено відповідачу Розрахунок сум адміністративно - господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з недотриманням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік.

Згідно з інформацією, зазначеною в цьому розрахунку, середньооблікова чисельність штатних працівників за 2022 рік складає 38 осіб, отже норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю для такого становить 2 (дві) особи. Разом з тим, середньооблікова кількість працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, у відповідача складає 1 особа. З огляду на зазначені відомості позивач дійшов висновку, що відповідачем не виконано нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості 1 особи.

У зв`язку із виявленим порушенням законодавчих вимог позивач самостійно розрахував суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, що підлягали сплаті ТОВ "Медлон" у розмірі 61891,33 грн.

Адміністративно-господарські санкції до 18 квітня 2023 року відповідач не сплатив, внаслідок чого позивачем було нарахована пеня на суму 4208,35 грн.

10 травня 2023 року на електронну адресу відповідача надійшло повідомлення від Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 10.05.2023 року № 04 щодо необхідності перерахувати за незайняті робочі місця у 2022 році адміністративно-господарські санкції в розмірі 61891,33 грн та пені в розмірі 1138,72 грн.

У відповідь на отримане повідомлення на ім`я директора виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю 11 травня 2023 року відповідачем було надіслано пояснення, яким мотивовано відсутність правових підстав для нарахування адміністративно-господарських санкцій з огляду з огляду на те, що на підприємстві на основному місці роботу на кінець 2022 року працювало 6 (шість) працівників, а також 2 (два) працівника знаходилися у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку (один з працівників є особою з інвалідністю) та кількість зовнішніх сумісників складала 39 працівників з огляду на специфіку роботи відповідача, який є приватним медичним закладом.

В цей самий день, електронним повідомленням позивач надав відповідь наступного змісту: "Якщо у вас є сумісники, робіть уточнюючий звіт за 2022 рік в пенсійний фонд і копію звіту і квитанції разом з заявами працівників і наказом на прийняття на роботу за сумісництвом направити на фонд соц.захисту інвалідів. Не надасте уточнень, ми змушені звернутися до суду".

24 травня 2023 року відповідачем було надіслано до ДПС України "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" за 4 квартал 2022 року (уточнюючий), у якому в рядку 101 "Середньооблікова кількість штатних працівників" середньо облікова чисельність була зазначена в кількості 6 (шість) осіб, що підтверджується квитанцією № 1 від 24.05.2023 року.

ДПС України уточнюючий Податковий розрахунок не було прийнято, оскільки: для Податкового розрахунку (крім типу "Звітний") в загальній частині рядки 07-110 не заповнюються, що свідчить про відмову контролюючого органу у прийняті уточнень до показників середнооблікової та облікової чисельності працівників, що підтверджується квитанцією № 2 від 24.05.2023 № .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 року №875-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №875-ХІІ) визначені засади соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантовано їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до статті 17 цього Закону, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Норми статті 18 Закону №875-ХІІ встановлюються обов`язок для підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частинами 1, 2, 4 статті 19 Закону №875-ХІІ передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною 1 цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною 1 цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Таким чином, з врахування вимог, передбачених частиною першою статті 20 Закону №875-XII міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку сплатити адміністративно-господарської санкції на користь Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю настає:

1) або в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону України №875- ХІІ, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, оскільки саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування інвалідів;

2) або в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин другої, третьої та п`ятої статті 19 Закону України №875- ХІІ, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні особі з інвалідністю' яка звернулася до роботодавця самостійно чи була направлена до нього державною службою зайнятості.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 «Порядку надсилання розрахунку сум адміністративно- господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 березня 2023 року №14-1 та наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 10 березня 2023 року №17, розрахунок надсилається у формі електронного документа Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

Створені Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю оригінали розрахунків передаються Пенсійному фонду України з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги", "Про публічні електронні реєстри", "Про захист персональних даних", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах", інших нормативно-правових актів. Пенсійний фонд України надсилає розрахунки через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України протягом п`яти календарних днів з дня їх одержання від Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

Облік штатних працівників регулюється "Інструкцією зі статистики кількості працівників", затв. Наказом Держаного комітету статистики України за №286 від 28.09.2005 (надалі-Інструкція №286).

Згідно п.3.2 розділу 3 Інструкції № 286 середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору.

Пунктом 2.1 розділу 2 Інструкції № 286 передбачено, що в облікову кількість штатних працівників включаються усі наймані працівники, які уклали письмово трудовий договір (контракт) і виконували постійну, тимчасову або сезонну роботу один день і більше, а також власники підприємства, якщо, крім доходу, вони отримували заробітну плату на цьому підприємстві, в т.ч. перебувають у відпустках для догляду за дитиною .

При цьому, відповідно до підпункту 2.6.1. пункту 2.6 розділу 2 Інструкції № 286 не включаються до облікової кількості штатних працівників працівники, прийняті на роботу за сумісництвом з інших підприємств, тобто зовнішні сумісники.

Таким чином, зовнішні сумісники не включаються, як до середньооблікової кількості штатних працівників, так і до облікової кількості штатних працівників.

У "Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" за I-IV квартали 2022 року через технічну помилку в обліку при визначені середньооблікової кількості штатних працівників та облікової кількості штатних працівників відповідачем було відображено чисельність штатних працівників в кількості 39 осіб, що не відповідає середньообліковій кількості працівників відповідача, яка фактично становила 6 осіб.

Причиною такої технічної помилки було невірне визначення середньооблікової кількості штатних працівників та облікової кількості штатних працівників із зазначенням такої кількості в рядках 101 та 104 "Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску".

Відповідно до підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу особи, які відповідно до ПК України мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені ГІК України для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку

Пунктом 50.1 статті 50 ПК України передбачено, що у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку 0-Форма "Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" та "Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" затв. наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 (далі - Порядок № 4).

Порядок проведення коригувань даного податкового розрахунку встановлено розділом V Порядку № 4, пунктом якого визначено, що після закінчення строку подання Розрахунку з типом "Звітний" та/або "Звітний новий" подається Розрахунок з типом «Уточнюючий».

При цьому коригування рядків 07-110 заголовної частини "Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску" не передбачено, що унеможливлює виправлення показників даних, зазначених у рядках 101 та 104 Розрахунку шляхом подання уточнюючого Розрахунку, оскільки у разі подання розрахунку з типом "звітний новий" чи "уточнюючий", рядки 101-110 повинні залишатися порожніми, що прямо випливає з приписів п. 8 розділу 5 Порядку №4. Заповненні мають бути лише обов`язкові реквізити, визначені у рядках з 1 до 5 та у рядку 031, для платників єдиного внеску, а також інформація про додатки, у яких буде проводитись коригування, та їх кількість, що визначена в рядку 06 розрахунку.

Враховуючи наявність технічної помилки щодо визначення розміру середньооблікової чисельності штатних працівників в кількості 39 осіб, відображеної у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за I, II, ІП та IV квартал 2022 року, відповідачем з метою виправлення технічної помилки були вчиненні дії щодо подання уточнюючий податковий розрахунок, у прийнятті якого ДПС України було відмовлено.

Оскільки фактичний розмір середньооблікової чисельності штатних працівників становив 6 (шість) осіб, а факт прийняття на роботу однієї особи з інвалідністю підтверджується наказом про прийняття на роботу, довідкою МСЕК про встановлення інвалідності, суд вважає, відповідач вжив всіх необхідних заходів для недопущення порушень вимог Закону №875 при здійсненні господарської діяльності, створивши робочі місця для осіб з інвалідністю та забезпечивши працевлаштування осіб з інвалідністю в силу приписів частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин першої і третьої статті 19 Закону №875 шляхом укладання трудового договору з 1 особою з інвалідністю.

З вказаного вище слідує, що відповідачем дотримано норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, крім того ним працевлаштована 1 (одна) особа з інвалідністю.

Також суд звертає увагу суду, що постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70, затверджений Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема шляхом його зарахування.

Цей Порядок визначає механізм проведення Держпраці, її територіальними органами планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - суб`єкти господарювання), щодо виконання ними нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, визначеного статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".

Предметом проведення перевірки є виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю (п. 2 Порядку №70).

З п. 9 Порядку №70 вбачається, що позапланова перевірка може бути проведена незалежно від кількості раніше проведених перевірок, зокрема, за інформацією, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, наданою територіальним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, що отримана ним від Пенсійного фонду України в установленому порядку та за визначеною формою.

Абзацами 1-3 п. 15 Порядку №70 встановлено, що за результатами проведення планової або позапланової перевірки посадові особи Держпраці чи її територіального органу, які проводили перевірку, складають акт за формою, затвердженою Мінекономіки.

Посадові особи Держпраці чи її територіального органу, які проводили перевірку, зазначають в акті перевірки інформацію про стан дотримання суб`єктом господарювання законодавства, а у разі його недотримання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідний нормативно-правовий акт.

Крім того, в акті перевірки зазначається розрахунок виконання/невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю за період, за який проводиться перевірка.

Позивачем було застосовано адміністративно-господарську санкцію без відомостей щодо проведення такої перевірки, за якою було б встановлено порушення законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

За ч. З ст. 217 Господарського кодексу України до суб`єктів господарювання за порушення ними здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

Суд зазначає, що фактична кількість працівників за основним місцем роботи не перевищує норматив, необхідний для працевлаштування, що спростовує вину відповідача у порушенні норм Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".

За таких обставин обставин відсутні підстави для застосування відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до товариства з обмеженою відповідальністю "Медлон" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Хмельницьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Грушевського, 87,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 14149591)
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Медлон" (вул. Степана Бандери, 63, оф.5,м. Кам`янець-Подільський,Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н,32302 , код ЄДРПОУ - 43401743)

Головуючий суддя В.К. Блонський