Справа № 754/14298/23
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/13/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2024 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в особі головуючого-судді Скрипки О.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою поліцейського взводу № 2 роти № 3 БУПП в Полтавській області ДПП, сержанта поліції Сєргєєва С.О. серії БАД № 014307 від 27.09.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення у розмірі 1190,00 грн. за ч.1 ст.121-3 КУпАП за те, що 27.09.2023 року о 11.26 год. він керував належним йому автомобілем, номерний знак якого був закритий іншим предметом, а саме решіткою, чим порушив вимоги п.2.9 (в) ПДР України.

Зазначену постанову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Так, позивач зазначає про те, що він керував автомобілем, номерний знак якого був чистим, символи номерного знаку чітко ідентифікувались з відстані 20 метрів, а сітка, яка була прикріплена на номерному знаку, призначена для захисту номерних знаків від бруду та пошкоджень, що є особливо важливим при поїздках на далекі відстані, не перешкоджала чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку з відстані 20 метрів, що підтверджується фото його автомобіля.

З наведених підстав позивач вважає, що його вина не підтверджується належними доказами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим просить суд скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 10.10.2023 року адміністративний позов залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 20.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

03.01.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача Грешнової А.Ю. на позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що інспектор поліції діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотримання всіх вимог, встановлених чинним законодавством, в зв`язку із чим представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою поліцейського взводу № 2 роти № 3 БУПП в Полтавській області ДПП, сержанта поліції Сєргєєва С.О. серії БАД № 014307 від 27.09.2023 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного стягнення у розмірі 1190,00 грн. за ч.1 ст.121-3 КУпАП за те, що 27.09.2023 року о 11.26 год. на а/д Київ-Харків-Довжанський, М-03, 208 км, ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 318 Сі», д.н.з. НОМЕР_1 , із номерними знаками, що закриті іншими предметами, а саме решітками, чим порушив вимоги п.2.9 (в) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.121-3 ч.1 КУпАП.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Частиною 1 ст.121-3 КУпАП передбачено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:не належить цьому засобу;не відповідає вимогам стандартів;закріплений не в установленому для цього місці;закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до п.30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Отже, п. 30.2. ПДР України заборонено будь-яке закриття номерного знака.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 166 від 02.03.2021 «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів», відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», підпункту 2 пункту 4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878 (із змінами), з метою встановлення єдиних зразків державних номерних знаків транспортних засобів та вимог до них затверджено нові вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів та єдині зразки державних номерних знаків транспортних засобів.

Також, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.03.2023 № 259, відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу II «;Прикінцеві положення» Закону України від 16 листопада 2022 року № 2765-IX «Про внесення змін до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» щодо запровадження відомчої реєстрації транспортних засобів Служби безпеки України», абзацу третього пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та з метою приведення наказу МВС у відповідність до вимог законодавства України, затверджено зміни до Вимог до державних номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 року за № 353/35975, що додаються. Затверджено Зміну до Єдиних зразків державних номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 року за № 353/35975, що додається.

Тож, за чинного регулювання, питання вимог до державних номерних знаків транспортних засобів, регулюється не стандартами ДСТУ, а наведеними вище наказами МВС України, які, у свою чергу, не передбачають встановлення будь-яких захисних решіток.

Позивач в позовній заяві наполягає на відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП. Вважає, що постанова винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Слід вказати, що наявність складу правопорушення встановлюється сукупністю передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність, а саме таких необхідних елементів як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, є безпека дорожнього руху та встановлений порядок використання транспортних засобів; суб`єктом - водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом; об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у керуванні транспортним засобом без номерного знаку; а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності. При цьому правопорушення має формальний склад, тобто не залежить від наявності протиправних наслідків та причинного зв`язку.

Так, частиною 1 ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають:

- у керуванні водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію;

- у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Суд зазначає, що вина у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1ст.121-3 КУпАП, може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності, а адміністративне стягнення за ч.1 ст.121-3КУпАПнакладається, серед іншого, саме за керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), в даному випадку сіткою.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Заперечуючи правомірність дій відповідача та правомірність оскаржуваного рішення, позивач не зазначив в позові, а також не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин відсутності у його діях порушення Правил дорожнього руху. Позивач не заперечує той факт, що 27.09.2023 приблизно о 11.26 год. на а/д Київ-Харків-Довжанський, М-03, 208 км, він керував автомобілем «BMW 318 Сі», д.н.з. НОМЕР_1 , номерні знаки якого закрито решітками. При цьому позивач зазначає, що не порушував пункт 2.9 Правил дорожнього руху, так як зазначені решітка (сітки) не ускладнюють можливість чітко ідентифікувати державний номер з будь-якої відстані, зокрема з відстані 20 метрів.

Також, з фотознімку, який надав позивач, убачається, що дійсно на номерний знак додатково нанесено сітку, що заборонено п. 30.2 ПДР. Наданий суду фотознімок щодо встановлення решітки на номерному знаці є візуальною інформацією про обставини, які мають значення для справи. Тому даний фотознімок знаку, який розміщений на автомобілі позивача є саме доказом по справі, відповідно до ст. 251 КУпАП. З огляду на такі обставини, суд не може визнати даний фотознімок належним доказом правомірності дій позивача, оскільки такий фотознімок вказує на протилежне.

Посилання позивача на те, що решітка, яка встановлена на номерному знаку дозволяє чітко визначити символи номерного знаку, у т.ч. на відстані 20 метрів є помилковим, оскільки дана вимога пред`являється саме до забруднених знаків. Щодо закритого номерного знаку це обмеження не застосовується.

Отже судом встановлено наявний факт порушення позивачем правил дорожнього руху, про що зазначалось вище.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню в зв`язку з доведенням вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.122 ч.2, 245, 251, 268, 280 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16 січня 2024 року.

Суддя: