Справа № 440/19125/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

15 січня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/19125/23
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2023 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , що заявлений до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Полтавській області щодо не нарахування та не виплати капітану поліції ОСОБА_1 , старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області в повному розмірі грошового забезпечення, а саме виплати, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн. за період з 01 по 31 січня 2023 року та з 01 по 17 лютого 2023 року;

зобов`язати Головне управління Національної поліції у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 виплату у розмірі 100 000,00 грн., передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в повному розмірі за період з 01 по 31 січня 2023 року та з 01 по 17 лютого 2023 року, без урахування податків і зборів.

Ухвалою суду від 03 січня 2024 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Недоліки зобов`язано усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду повідомлення суду інших підстав для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, якщо такі існують.

10 січня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Тимошенко Дмитра Володимировича про усунення недоліків, відповідно до якої просив визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду поважними та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Відповідна заява вмотивована тим, що Позивач і на даний час проходить службу в органах правопорядку, діяльність яких спрямовується на підтримання законності та порядку й обороноздатності держави, а також є учасником бойових дій. Як вказує представник, фактично через постійне несення служби та перебування в зоні бойових дій, Позивач не мав можливості вчасно скористатися правовою допомогою, оскільки не міг відлучитися з місця проходження служби. В межах повноважень, визначених вказаним вище Договором, 03.10.2023 року адвокатом направлено до ГУНП в Полтавській області адвокатський запит щодо надання підтвердних документів перебування ОСОБА_1 у відрядженні в Херсонській області, доказів нарахування та виплати грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ № 168, у разі невиплати зазначення підстав їх не проведення. 10.10.2023 року адвокатом отримано відповідь від ГУНП в Полтавській області №287аз від 06.10.2023, в якій частково надано запитувані документи та повідомлено про ймовірні причини не проведення нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за січень, лютий 2023 року. Тобто, на думку представника позивача, саме представник ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко Д.В. 10.10.2023 зміг дізнатися про причини відмови у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення у розрахунку до 100 тис. грн. на місяць та документи, на які посилається відповідач, та встановити, що зазначені відповідачем причини відмови у виплаті грошового забезпечення і документи не відповідають чинному законодавству, тому ОСОБА_2 (як зазначено у заяві представником позивача) має обґрунтовані підстави звернутися до суду щодо поновлення його порушених прав.

Надаючи оцінку викладеному, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як свідчить зміст позовної заяви, предмет спору зводиться до вимог про невиплату в повному розмірі грошового забезпечення, а саме виплати, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн. за період з 01 по 31 січня 2023 року та з 01 по 17 лютого 2023 року, яка в силу пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України є публічною службою.

Тож таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Разом з цим, правовідносини щодо строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів регулюються ще й положеннями статті 233 КЗпП України.

Вирішуючи питання конкуренції норм КАС та КЗпП, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі №280/6779/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу та другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).».

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, від 25.04.2023 у справі №380/15245/22.

Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 №540-IX КЗпП України було доповнено главою XIX такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.».

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова Уряду від 11.03.2020 №211) та закінчився 30.06.2023 (постанова Уряду від 27.06.2023 №651).

З огляду на викладене строк звернення до суду продовжений законом, а саме пунктом 1 Прикінцевих положень Кодексу законів про працю України, на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 380/14039/22.

Предмет спору зводиться до з`ясування обставин правомірності невиплати в повному розмірі грошового забезпечення, а саме виплати, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн. за період з 01 по 31 січня 2023 року та з 01 по 17 лютого 2023 року.

З цим позовом заявник звернувся до суду лише 29.12.2023, тобто з пропуском трьохмісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом.

Так, наведені представником позивача аргументи в заяві про усунення недоліків стосовно постійного несення служби та перебування в зоні бойових дій, у зв`язку з якими Позивач не мав можливості вчасно скористатися правовою допомогою судом оцінюються критично, оскільки постійне несення служби та перебування в зоні бойових дій у період з дати, коли позивач дізнався про порушене право (березень 2023 року) і до дати звернення до суду не підтверджено належними та допустимими доказами, як і не надано відомостей та доказів на їх підтвердження дати укладення договору між позивачем та адвокатом. Представником позивача лише зазначено про це у заяві про усунення недоліків, однак не надано жодного доказу в обґрунтування таких тверджень, зокрема в частині постійного несення служби позивачем та перебування в зоні бойових дій.

Поряд із цим сам факт запровадження на території України воєнного стану, на які посилається представник позивача, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків. Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків, а отже підставою для їх поновлення можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18, від 23.12.2022 у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а.

Суд враховує, що вище вказана обставина могла уcкладнити дотримання такого строку позивачем за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на пропуск строку звернення до суду, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку, однак обґрунтованих доводів та доказів на їх підтвердження позивач до суду не надав.

Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без обґрунтування неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви та вважатися безумовною причиною для поновлення цих стоків.

Саме така позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, на яку покликається позивач у своїй заяві, як підставу для поновлення строку в цій справі. При цьому, у справі №500/1912/22 позивач був учасником бойових дій та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС), а тому суд зробив висновок, що вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав із поважних причин. Однак, у цій справі позивачем таких доказів не подано, а тому встановлені у справі №500/1912/22 висновки суду щодо оцінки обставин не є релевантними до цих правовідносин.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відтак, суд вважає, що отримання листа відповідача у відповідь на адвокатські запити представника позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти набагато пізніше після не отримання грошового забезпечення, а саме виплати, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн. за період з 01 по 31 січня 2023 року та з 01 по 17 лютого 2023 року.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин суддя дійшов висновку про необхідність продовження позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтею 102 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на десять днів з дня вручення копії ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження постійного несення служби та перебування в зоні бойових дій позивачем, дати укладення договору між позивачем та адвокатом.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту постановлення.

Суддя І.Г. Ясиновський