Справа № 140/18970/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/18970/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 04.05.2023 № 54433 та зобов`язання призначити та виплачувати з 24.01.2023 пенсію по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 15.08.1988 в Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в січні 2023 року позивачу було призначено пенсію по інвалідності. При призначенні пенсії не було зараховано до страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 15.08.1988 в Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна. Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про зарахування до страхового стажу періоду навчання у вказаному навчальному закладі. Однак, 04.05.2023 ГУ ПФУ у Волинській області відмовлено у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу з тих підстав, що існують суперечності в датах навчання та служби в армії, які частково співпадають. Вказує на необхідність подачі уточнюючої довідки про період навчання у технікумі.

З таким рішенням відповідача позивач не погоджується та зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства до страхового стажу зараховується період навчання у вищому навчальному закладі, при цьому, документом, що підтверджує навчання є диплом. Крім того, звертає увагу на те, що у трудовій книжці є запис про період навчання його у технікумі, а тому вимога відповідача про надання уточнюючої довідки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що позивачу правомірно було відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання, оскільки в документах про освіту та службу в армії виявлено розбіжності по датах, а тому відповідач не мав законних підстав для зарахування спірного періоду навчання до страхового стажу позивача. З врахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області з проханням надати відповідь з яких підстав йому не було зараховано період навчання в Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна до страхового стажу.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 04.05.2023 № 54433 повідомило позивача, зокрема, про те, що при обчисленні пенсії до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982 по 30.06.1988 в Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна, оскільки період навчання частково співпадає в часі з проходженням строкової військової служби з 28.06.1983 по 15.05.1985. Одночасно, у записах трудової книжки відображено періоди навчання у згаданому навчальному закладі. Проте відомості про відрахування та поновлення в зв`язку з призовом на строкову службу відсутні. Водночас роз`яснено, що для зарахування періоду навчання необхідно подати уточнюючу довідку (а.с.11-12).

Незгода позивача із не зарахуванням вказаного періоду навчання стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також врегульовано порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом д частини 3 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, законодавець передбачав можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.

Аналогічна норма була передбачена п.п. з п. 109 розділу VIII Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.12.1972 №590.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ у Волинській області до загального страхового стажу не враховано період навчання позивача з 01.09.1982 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 15.08.1988 в Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна, згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 30.06.1988.

З такими твердженнями органу Пенсійного фонду, суд не погоджується та зазначає наступне.

Як слідує з копії диплому серії НОМЕР_1 з 1982 року по 1988 рік ОСОБА_2 навчався в Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна та має кваліфікацію вчителя фізичної культури.

Із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 16.08.1988 вбачається, що ОСОБА_2 з 01.09.1982 по 15.08.1988 навчався у вказаному педагогічному інституті (а.с.9).

При цьому у трудовій книжці (записи №3, 6) є посилання на номери наказів на підставі яких вони були здійснені та завірені печаткою.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Надалі у пунктах з 3 по 16 Порядку №637 визначено документи, що підтверджують трудових стаж. З аналізу положень цих пунктів слідує, що мається на увазі перелік відповідних документів, які підтверджують ті чи інші періоди роботи у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу.

Пунктом 8 Порядку №637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Отже, період навчання у вищому навчальному закладі підлягає до зарахування до страхового стажу і такий період має бути підтверджено дипломом, посвідченням, свідоцтвом, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Пунктом 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993 для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв`язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати.

Згідно з підпунктами б, в пункту 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо); про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у пункті 2.16. цієї Інструкції. Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві.

Відповідно до п.2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо неврахування спірного періоду навчання з 01.09.1982 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 30.06.1988 в Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна, згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 30.06.1988, з підстави розбіжностей у датах навчання та служби в армії.

Як встановлено судом, на підтвердження навчання надано відповідний диплом, а також трудову книжку, у якій містяться записи про навчання.

На думку суду, вказаними доказами достовірно підтверджено період навчання позивача 01.09.1982 по 30.06.1988 у вказаному навчальному закладі.

Таким чином, відмова у врахуванні зазначеного періоду навчання позивача в Білоруському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна до страхового стажу суперечить нормам законодавства України.

Відтак на думку суду, період навчання позивача з 01.09.1982 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 30.06.1988 в Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна, згідно диплому серії НОМЕР_1 виданого 30.06.1988, має бути зарахований до страхового стажу останнього.

Суд враховуючи вищевказане зазначає, що вимога відповідача про надання уточнюючої довідки за таких обставин не ґрунтується на вимогах закону.

Що стосується періодів навчання, що підлягають зарахуванню, то суд вказує на наступне.

Позивач у позовній заяві стверджує, що до страхового стажу має бути зарахований період навчання 01.09.1982 (в прохальній частині позовної заяви зазначив з 01.09.1981) по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 15.08.1988.

Однак, суд зазначає, що як вбачається із запису у військовому квитку позивача, ОСОБА_2 проходив військову службу в період з 28.06.1983 по 15.05.1985 (а.с.24).

ОСОБА_2 відповідачем до страхового стажу зарахований період військової служби з 28.06.1983 по 15.05.1985, що підтверджується відповідним розрахунком до стажу роботи (а.с.20 зворот).

Отже, до страхового стажу повинен бути зараховано період навчання саме з 01.09.1982 по 27.06.1983.

Суд зазначає, що диплом про закінчення вищої освіти позивачу видано 30.06.1988. Саме дата видачі диплому є датою закінчення вищого навчального закладу, який повинен бути зарахований до страхового стажу, а не 15.08.1988 як вказує позивач.

При цьому, у трудовій книжці містяться записи про зарахування ОСОБА_2 студентом першого курсу Брестського державного педагогічного інституту імені О.С. Пушкіна 01.09.1982, а не 01.09.1981, як помилково зазначив позивач у позовній заяві та закінчення навчального запису із посиланням на наказ №402 від 30.06.1988, а не 15.08.1988.

Також суд констатує, що 15.08.1988 позивач був прийнятий на роботу у Ковельську ДЮСШ, про що свідчить запис в трудовій книжці №7.

Тому, враховуючи вищевказане, зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_2 також підлягає період його навчання з 16.05.1985 по 30.06.1988, а не по 15.08.1988, як зазначав позивач.

Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Як слідує позовної заяви, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 04.05.2023 № 54433, яким відмовлено йому у зарахуванні спірного періоду навчання до страхового стажу.

Однак, суд зазначає, що така відмова була оформлена листом ГУ ПФУ у Волинській області від04.05.2023 № 54433, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1982 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 30.06.1988 у Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна.

Що стосується вимог позивача про зобов`язання відповідача вчинити дії, то суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Частиною 2 статті 45 даного Закону визначено, що пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Норми Закону №1058-ІV передбачають, що кількість років трудового стажу прямо впливає на розмір отримуваної пенсії.

Позивач просить призначити та виплачувати йому з 24.01.2023 пенсію , зарахувавши до страхового стажу спірний період навчання.

Однак, суд вказує на те, що позивачу пенсія вже призначена, і повторного її призначення не потребує.

Відтак вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Оскільки відповідач при призначенні пенсії позивачу безпідставно не врахував спірний період до страхового стажу, який наявний у трудовій книжці, що вплинуло на розмір пенсійної виплати та порушило право позивача на належне соціальне забезпечення, тому належним способом захисту в даному випадку із врахуванням ст.245 КАС України буде зобов`язання ГУ УПФ у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 період навчання з 01.09.1982 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 30.06.1988 у Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного страхового стажу, з 24.01.2023.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області судовий збір в сумі 1073,60 грн., сплачений квитанцією № від 04.07.2023 (а.с.4). Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом, а саме дати зарахування стажу роботи.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1982 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 30.06.1988 у Брестському державному педагогічному інституті імені О.С.Пушкіна.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1982 по 27.06.1983 та з 16.05.1985 по 30.06.1988 у Брестському державному педагогічному інституті імені О.С. Пушкіна та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного страхового стажу, з 24.01.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний номер 13358826).

Суддя Р.С. Денисюк