Справа № 280/9037/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Справа № 280/9037/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Погосян Маргарити Арсенівни (а/с 1155, м. Запоріжжя, 69005), до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Першотравнева, буд. 50, с. Степне, Запорізький район, Запорізька область, 70432) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в особі представника адвоката Погосян Маргарити Арсенівни, до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі відповідач), в якому позивач просить суд (мовою оригіналу):

«Скасувати рішення тридцять шостої позачергової сесії дев`ятого скликання Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області №10 від 18 серпня 2023 року.

Заборонити голову Сетпненської сільської ради Запорізького району Запорізької області надати розпорядження та внести на розгляд засідання сесії сільської ради питання, які стосуються відчуження або зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0179, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства яких передані/зареєстровані в сільській раді для затвердження 08 червня 2021 році.

Зобов`язати Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області виконати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року по справі №280/3878/22».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 по справі № 280/5003/22 визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача від 24.01.2022 (вх. №Б-24 від 07.02.2022) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, зобов`язано відповідача затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.06.2023 по цій справі апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 в частині зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства скасовано та прийнято нову постанову в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог, в іншій частині судове рішення залишене без змін. 18 серпня 2023 року в відповідачем прийнято рішення № 10 пунктом 10 якого відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою та передачі у приватну власність позивача земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства. Вказане вище рішення відповідача позивач вважає протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом. Позивач вказує, що він тричі звертався до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, мав правомірні очікування на реалізацію свою законного прана на затвердження свою проекту землеустрою та отримання земельної ділянки у власність, однак, відповідачем проігноровано законні права та інтереси позивача. З метою відновлення своїх прав та інтересів позивач звертається до суду за їх захистом та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Також, представник позивача вказував на те, що відповідачем порушено порядок прийняття рішення, оскільки на пленарному засіданні 18 серпня 2023 року під час голосування приймали участь 11 депутатів, оскільки 1 з них голосував проти, а другий утримався, тому на засіданні хоча й були присутні 13 депутатів голосували для прийняття рішення 10 питання порядку денного лише 11, голова сільської ради не є депутатом, тому окрім підписання протоколу засідання порядку денного (частина 16 статті 46 Закону) згідно до частини 4 статті 42 Закону України Про місцеве самоврядування не має повноваження голосувати під час пленарного засідання в якості депутата.

Крім того, представник позивача зазначає, що позивач станом на 07 листопада 2023 року користується земельною ділянкою кадастровий номер :04:002:0179 та земельна ділянка була засіяна, тому навіть посилання відповідача в рішенні від 18 серпня 2023 року про набрання чинності нормативно-правового акту не заслуговує уваги, оскільки підпункт 5 пункту 27 розділу Х із змінами, внесеними згідно із Законом №2698-ІХ від 19.10.2022 передбачає, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Представник позивача зазначає, що положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. З урахуванням викладеного у позовній заяві та додаткових поясненнях, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 02.11.2023 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

07.11.2023 від представника позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 13.11.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначений без повідомлення (виклику) учасників справи.

14.11.2023 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 17.11.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд з викликом сторін справи №280/9037/23 відмовлено.

20.11.2023 від представника засобами системи «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшло повторне клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 23.11.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд з викликом сторін справи №280/9037/23 відмовлено.

27.11.2023 від представника відповідача до суду надійшли клопотання про залучення до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та Запорізької обласної державної адміністрації, а також про об`єднання справ в одне провадження.

Ухвалою від 28.11.2023 у задоволенні клопотань представника відповідача про залучення до участі в справі третіх осіб та про об`єднання в одне провадження декількох справ відмовлено.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, 01.12.2023 подав до суду відзив на позов. В обґрунтування заперечень зазначив, що з 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався декілька разів та діє по теперішній час, при цьому запровадженні режиму воєнного стану доступ до Державного земельного кадастру та інших державних реєстрів було припинено. Відповідач зазначає, що запровадження воєнного стану та припинення доступу до Державного земельного кадастру унеможливлювало перевірку заяви позивача від 07 лютого 2022 року та Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0179, на предмет їх відповідності вимогам закону та інформації в Державному земельному кадастрі для прийняття рішення за цією заявою.

На виконання судового рішення по справі № 280/5003/22, відповідачем прийнято рішення від 18.08.2023 № 10 Про виконання судових рішень, яким розглянуто заяву позивача, що надійшла до Степненської сільської ради 07.02.2022, та відмовлено заявнику у затвердженні проекту землеустрою та передачі у приватну власність позивача земельної ділянки загальною площею 2 га, к.н. :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (п. 10 рішення від 18.08.2023 № 10). Розглянувши заяву позивача щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідачем було встановлено, що на земельній ділянці, к.н. :04:002:0179, не розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що належать заявнику, та що земельна ділянки не передана заявнику у користування до набрання чинності Земельним кодексом України - 01.01.2002. У зв`язку з цим, Степненська сільська рада відмовила позивачу у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність, з посиланням на пп. 5 п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України. Під час прийняття рішення від 18.08.2023 № 10 Про виконання судових рішень Степненська сільська рада керувалась діючим законодавством, що забороняє безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність, окрім випадків безоплатної передачі земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також безоплатної передачі у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Доводи позовної заяви щодо неповноважної сесії Степненської сільської ради, на якій було прийнято оскаржуване рішення 18.08.2023 № 10 відповідач вважає безпідставними та необґрунтованими оскільки мінімальна кількість депутатів для проведення сесії та визнання її повноважною становить 12 депутатів. 18 серпня 2023 року відбулась 36 позачергова сесія депутатів Степненської сільської ради, на якій зареєструвались та взяли участь у пленарному засіданні сесії ради 13 депутатів Степненської сільської ради. Відтак, рішення Степненської сільської ради від 18.08.2023 № 10 Про виконання судових рішень прийнято відповідно до чинного законодавства, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

01.01.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив та клопотання про виклик свідків.

Представник позивача у відповіді на відзив вказує на те, що позивач звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою 08.06.2021, коли в Україні не було введено військовий стан та відповідач мав можливість перевіряти заяву позивача та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки к.н. :04:002:0179 на предмет їх відповідності вимогам закону та інформації в Державному земельному кадастрі для прийняття рішення. Також, представник зазначає про те, що відповідачу відомо, що позивач земельною ділянкою користується хоча підтверджуючих документів у нього немає. Окрім того, представник позивача наголошує на тому, що відповідачем неправильно тлумачаться положення Закону України Про місцеве самоврядування в частині повноважень голови сільської ради голосувати на пленарних засіданнях. З огляду на викладене представник просить задовольнити позовну заяву. Також, разом із відповіддю на відзив представником надано суду клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзив.

Ухвалою від 16.01.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків відмовлено.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 у справі №280/5003/22 позовні вимоги позивача до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинит певні дії були задоволені у повному обсязі: визнано протиправною бездіяльність Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.01.2022 (вх. №Б-24 від 07.02.2022) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства; зобов`язано Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2022 (вх. №Б-24 від 07.02.2022) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства; зобов`язано Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №280/5003/22 апеляційну скаргу відповідача задоволено частково: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року в частині зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства скасоване та прийнято нову постанову в цій частині, якою відмовлено у задоволенні цієї частини позовних вимог. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року залишене без змін.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.05.2019 №8-651/15-19-СГ Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою надано дозвіл гр. ОСОБА_1 (як учаснику бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_1 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населених пунктів), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (01.03).

На виконання вказаного наказу було розроблено Проект на відведення у власність земельної ділянки :04:002:0179, площею 2 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 20.05.2021, що підтверджується відповідним Витягом з ДЗК про земельну ділянку НВ-021 від 21.05.2022.

ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області у листі від 07.06.2021 №К - 2076-186/0/18-21 Про розгляд заяви повідомлено, що ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області розглянуто заяву від 24.05.2021 щодо затвердження документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 (вх. реєстраційний номер К-2076/0/17-21 від 24.05.2021). У листі зазначено, що земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходить у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28 квітня 2021 року №1423-ІХ. З огляду на зазначене та те, що земельна ділянка :04:002:0179, площею 2 га перейшла у відання Степненкської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області було рекомендовано звернутись до органу місцевого самоврядування.

07 лютого 2022 року із відповідною заявою від 24.01.2022 (вх. №Б-24 від 07.02.2022) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства через представника, адвоката Яковлеву Т.В., Батрак В.В. звернувся до відповідача.

У встановлений законом строк відповідачем не було надано відповіді за результатом розгляду цієї заяви, через що позовні вимоги позивача у справі №280/5003/22 були частково задоволені.

Рішенням Степненської сільської ради від 18 серпня 2023 року №10 Про виконання судових рішень, на підставі підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, відмовлено в тому числі позивачу у затвердженні проекту землеустрою та передачі у приватну власність позивача земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :04:002:0179, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (пункт 3 Рішення).

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що підставою для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки стало посилання відповідача на положення підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої - третьої та п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною першою статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Відповідно до пункту б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Суд зазначає, що виходячи з аналізу статті 118 ЗК України, вбачається, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено, що відповідачем у спірних правовідносинах розглядалося саме питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, що фактично є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

Також, судом встановлено, що під час прийняття спірного рішення відповідач в обґрунтування власної позиції посилався на положення підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості відмови у затвердженні проекту землеустрою, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України продовжує діяти.

Відповідно до статті 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, як на дату прийняття оскаржуваного рішення відповідача, так і на час розгляду цієї справи у суді в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом №389-VIII.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24.03.2022 №2145-IX (далі - Закон №2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до ЗК України.

Так, Розділ X Перехідні положення ЗК України доповнено пунктами 27 і 28.

У підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Вказані зміни до ЗК України набрали чинності 7 квітня 2022 року, а сам Земельний кодекс України, який містить норму підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень, набрав чинності з 01.01.2002.

З огляду на зміни, які внесені до ЗК України Законом №2145-IX, із 7 квітня 2022 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Суд зазначає, що дотримання встановленого порядку відведення у власність земель державної або комунальної власності становить особливий суспільний інтерес, оскільки відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У зв`язку з цим, важливим є суворе дотримання порядку відведення землі у власні фізичним або юридичним особам, а також забезпечити конкурентний спосіб розпорядження таким суспільним активом як земля, зокрема шляхом її продажу на торгах. Тільки такий підхід забезпечить раціональне використання землі, а також реалізацію принципу рівності перед законом та запобігання всім формам дискримінації.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом у постановах від 27 січня 2023 року у справі №120/19319/21-а та від 23 червня 2023 року у справі №160/6214/21.

При цьому, відповідно до статті 19 Конституції України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Посилання позивача на те, що ним використовується станом на 15.11.2023 спірна земельна ділянка не спростовує факту неможливості застосування до спірних правовідносин вимог підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України, оскільки доказів наявності на цій ділянці належних позивачу об`єктів нерухомості або передачі позивачу цієї земельної ділянки у користування до набрання чинності цим Кодексом (до 01.01.2002, а так само в будь-який інший момент) матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що чинне законодавство України, яке регулює відносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні положень підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України, які можуть бути застосовані до спірних правовідносин, а також не містить застережень, що розгляд поданих клопотань про затвердження проектів землеустрою переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин, відмова у затвердженні проекту землеустрою на підставі підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на положеннях чинного законодавства України.

Під час ухвалення рішення у даній справі суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у побідних правовідносинах у постанові суду від 03 серпня 2023 року по справі №300/3771/22.

Щодо посилань представника позивача на порушення відповідачем процедури прийняття рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 12 статті 46 Закон України Про місцеве самоврядування в Україні, сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Згідно частин другої, третьої статті 197 Виборчого кодексу України загальний склад (кількість депутатів) Степненської сільської ради складає 22 депутата.

Враховуючи положення частини дванадцятої статті 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, мінімальна кількість депутатів Степненської сільської ради для проведення сесії та визнання її повноважною становить 12 депутатів.

18 серпня 2023 року відбулась тридцять шоста позачергова сесія депутатів Степненської сільської ради, на якій зареєструвались та взяли участь у пленарному засіданні сесії ради 13 депутатів Степненської сільської ради, а відповідно сесія є повноважною згідно частини дванадцятої статті 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, посилання представника позивача на те, що голос голови сільської ради не може бути врахований під час підрахунку голосів є безпідставними та такими, що не відповідають частини 2 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Як вбачається з протоколу сесії та результатів поіменного голосування, за прийняття рішення від 18 серпня 2023 року №10 проголосували 11 депутатів Степненської сільської ради та Степненський сільський голова - разом 12 голосів за.

Відтак, рішення Степненської сільської ради від 18 серпня 2023 року №10 Про виконання судових рішень прийнято відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Погосян Маргарити Арсенівни (а/с 1155, м. Запоріжжя, 69005), до Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Першотравнева, буд. 50, с. Степне, Запорізький район, Запорізька область, 70432) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16 січня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль