Справа № 380/21461/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року м. Львівсправа № 380/21461/23

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії та пожиттєвої виплати ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% незаконними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату різниці між пенсією, яка була здійснена згідно з розпорядженням Городоцького ОУПФУ Львівської області № 133608 від 07 листопада 2017 року, та фактично отриманою пенсією за період із серпня 2019 року по червень 2023 року до часу проведення такого перерахунку із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснювати виплату пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% пожиттєво;

- стягнути судові витрати з відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2006 році він вперше звернувся до відповідача за призначенням пенсії за вислугу років. Відповідно до протоколу пенсійного органу від 08 листопада 2006 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років.

У 2017 році позивач повторно звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком. Відповідно до розпорядження пенсійного органу від 07 листопада 2017 року позивачу була призначена пенсія за віком. При розрахунку пенсії за віком був врахований коефіцієнт стажу 1%.

Позивач зазначає, що пунктом 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) передбачено, що з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Аналіз зазначеної норми вказує, що у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу 1%, а у разі призначення пенсії, застосовується величина 1,35%. При цьому прикінцеві положення Закону № 1058 не містять приписів та вимог до застосування величини оцінки одного року страхового стажу у разі переведення з одного виду пенсії на інший, що є окремим самостійним механізмом, передбаченим чинним пенсійним законодавством. З огляду на вказане позивач висновує, що до його пенсії за віком необхідно застосовувати величину оцінки одного року страхового стажу 1,35%, починаючи з 01 січня 2018 року.

Позивач відзначає, що вже раніше звертався до суду із позовними вимогами про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області щодо відмови у перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% незаконними та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області здійснити перерахунок та виплату різниці між пенсією, яка була здійснена згідно з розпорядженням Городоцького ОУПФУ Львівської області від 07 листопада 2017 року № 133608, та фактично отриманою пенсією за період з 01 січня 2018 року до часу проведення такого перерахунку із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 31 січня 2018 року. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року, позовні вимоги позивача було задоволено повністю.

Позивач зазначає, що вказане рішення суду відповідач виконав буквально, здійснив доплату з 31 січня 2018 року до 05 серпня 2019 року. Однак надалі відповідач відмовляється проводити виплату пенсії позивачу у належному розмірі. З огляду на це позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою від 26 червня 2023 року, в якій зазначив, що з 05 серпня 2019 року до 26 червня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснило перерахунок та виплату йому пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Просив відповідача провести перерахунок пенсії із урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та виплачувати її пожиттєво, а також компенсувати невиплачену різницю із серпня 2019 року до червня 2023 року. Утім, на свою заяву позивач отримав відмову.

Позивач, уважаючи зазначену поведінку відповідача незаконною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, звернувся за захистом свого порушеного права з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Також у позовній заяві позивач вказує, що орієнтовний розрахунок судових витрат складається із судового збору (1073,60 грн) та витрат на професійну правничу допомогу (10000,00 грн).

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що з огляду на зміст заявлених позовних вимог про порушення своїх прав позивачу було відомо ще з серпня 2019 року, а з цим позовом до суду він звернувся у вересні 2023 року. Отже, позивач пропустив установлений КАС України шестимісячний строк звернення до суду. Жодних поважних та об`єктивних причин пропуску такого строку позивач не зазначив.

Відповідач зазначає, що оскільки позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії установленого зразка, то жодних рішень про задоволення чи відмову в задоволенні вимог позивача вищезгаданим пенсійним органом не було прийнято. Відповідь позивачу на його заяву, подану у довільній формі та без документа, який дає підстави для проведення перерахунку пенсійної виплати, надано у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Відповідач відзначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело перерахунок пенсії та нарахувало доплату за період з 31 січня 2018 року до 05 серпня 2019 року (дата проведення перерахунку за рішенням суду). Щодо здійснення позивачу обчислення величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 06 серпня 2019 року і надалі, то оскільки суд у вищезгаданому рішенні визначив чіткий період, за який відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивача, підстави для здійснення такого перерахунку в майбутньому відсутні. Отже, відповідач, виконуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157, діяв відповідно до покладених на нього судом зобов`язань, в межах компетенції та у порядку, визначеному чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У зв`язку з цим у задоволенні адміністративного позову просить відмовити в повному обсязі.

Щодо відшкодування судових витрат відповідач зазначає, що заявлена позивачем до стягнення сума таких витрат у розмірі 11073,60 грн є неспівмірною зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на їх виконання (надання), до того ж, позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували те, що у цій справі він користувався послугами адвоката.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 18 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

З 15 серпня 2006 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років у розмірі 397,70 грн, з 01 жовтня 2016 року у розмірі 398,12 грн, а з 22 вересня 2017 року у розмірі 398,12 грн.

Згідно із розпорядженням Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 07 листопада 2017 року № 133608 ОСОБА_1 з 10 жовтня 2017 року призначено пенсію за віком в сумі 4320,68 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 різниці між пенсією, яка була здійснена згідно з розпорядженням Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 07 листопада 2017 року № 133608, та фактично отриманою пенсією за період з 01 січня 2018 року до часу проведення такого перерахунку із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 31 січня 2018 року.

26 червня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області із заявою, в якій зазначив, що з 05 серпня 2019 року до 26 червня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснило перерахунок та виплату йому пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Просив відповідача провести перерахунок пенсії із урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та виплачувати її пожиттєво, а також компенсувати невиплачену різницю із серпня 2019 року до червня 2023 року.

Листом від 06 липня 2023 року за № 17963-18052/П-52/8-1300/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача на його заяву від 26 червня 2023 року про те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157 відділ з питань перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг провів перерахунок його пенсії та нарахував доплату за період з 31 січня 2018 року до 05 серпня 2019 року (дата проведення перерахунку за рішенням суду). Рішенням суду зобов`язань щодо обчислення оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 06 серпня 2019 року по 30 червня 2023 року на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено.

Позивач, уважаючи незаконними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та пожиттєвої виплати пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, починаючи з 05 серпня 2019 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до визначення, яке наведене у статті 1 Закону № 1058, пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Формула для обчислення розміру пенсії за віком визначена статтею 27 Закону № 1058.

Відповідно до частини першої цієї статті розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначений статтею 40 Законом № 1058.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», пунктом 27 якого розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 доповнено пунктом 4-4, яким установлено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, згідно з положеннями пункту 4-4 прикінцевих положень Закону № 1058 застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Суд відзначає, що питання обчислення пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% було предметом судового розгляду у справі № 1.380.2019.000157.

Так, у рішенні від 15 лютого 2019 року у вказаній справі, яке залишено без постановою суду апеляційної інстанції від 07 травня 2019 року та набрало законної сили, Львівський окружний адміністративний суд зазначив наступне:

«[…] Так, наявними матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 15.08.2006 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі поданої заяви до Пенсійного фонду, з 10.10.2017 позивачу призначено пенсію за віком на підставі іншого Закону, а саме відповідно до Закону України № 1058-ІV.

Крім того, на підставі розпорядження Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.11.2017 позивача переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком, при цьому, обчислюючи розмір пенсії, застосована величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV не регулюються порядок призначення, обчислення розміру та виплати пенсій за вислугу років, а приписи ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV регулюють переведення з одного виду пенсії на інший вид і вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які визначені саме Законом № 1058-ІV.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 30 років.

Таким чином, станом на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вимогам, встановленим ст. 26 Закону № 1058-ІV.

Аналогічна правова позицією висловлена Верховним Судом України у постановах від 22.12.2015 у справі № 2-а/199/138/14 від 31.03.2015 у справі № 21-612а14.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу 10.10.2017 було призначено іншу пенсію за іншим законом, оскільки 15.08.2006 йому призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України № 1058-IV позивач звернувся вперше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що положення абз. 1 п. 4-4 Прикінцевих положень Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV поширюються на правовідносини щодо визначення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 при призначенні, оскільки у цій нормі зазначено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, а тому відповідач при обчисленні розміру призначеної пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу безпідставно не застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% .

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на перерахунок та виплату пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%, а тому відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку є протиправною, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% […]».

Отже, право позивача на обчислення пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157, яке набрало законної сили.

Як слідує з матеріалів справи на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157 відповідач здійснив перерахунок та виплату пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% за період з 31 січня 2018 року (дата початку перерахунку, вказана у рішенні) до 05 серпня 2019 року (дата проведення перерахунку пенсії за рішенням суду).

При цьому у своєму листі від 06 липня 2023 року за № 17963-18052/П-52/8-1300/23 відповідач вказує, що вищезгаданим рішенням суду зобов`язань щодо обчислення оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 06 серпня 2019 року по 30 червня 2023 року на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено.

З наведеного суд висновує, що після 05 серпня 2019 року пенсія позивачу нараховується та виплачується відповідачем без застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, незважаючи на те, що право позивача обчислення пенсії із застосуванням вказаного розміру величини оцінки одного року страхового стажу встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Оцінюючи таку поведінку відповідача суд враховує, що згідно із частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

А відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З огляду на наведене правове регулювання рішення Львівського окружного адміністративного суду Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157, яке набрало законної сили, є остаточним, обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом під час обчислення розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 з 31 січня 2018 року.

Суд наголошує, що правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання.

Цей принцип був сформульований ще у римському праві: «res judicata pro veritate habeture» «судове рішення має прийматися за істину» (у більш вільному трактуванні формулюється так: «що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Отже, остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява № 43331/12) зауважив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.

Тож, зміна нормативно-правового регулювання окремого питання дійсно може мати наслідком втрату актуальності судового рішення, у якому суд розглянув питання застосування норми права, що у подальшому зазнала змін.

Водночас за обставин цієї справи відповідні зміни до законодавства щодо зміни розміру величини оцінки одного року страхового стажу для осіб, пенсії яким призначені у період з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, з моменту набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157 не вносилися. Зокрема, вищезгадані положення абзацу першого пункту 4-4 прикінцевих положень Закону № 1058 змін не зазнали, жодних застережень (у аспекті цього спору) такі не містять.

Водночас відповідач ні у листі від 06 липня 2023 року за № 17963-18052/П-52/8-1300/23, ні у відзиві на позовну заяву не зазначив будь-яких фактичних обставин, наявність яких позбавляла б позивача, пенсія якому призначена у період, що вказаний у пункті 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, права на обчислення його пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

Та обставина, що відповідач здійснив перерахунок та виплату пенсії за встановлений у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 1.380.2019.000157 період не звільняє відповідача від обов`язку виплачувати позивачу пенсію у відповідному розмірі за наявності правових підстав для цього.

Тож за наведених вище обставин суд резюмує, що відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів правомірності своєї поведінки щодо обчислення пенсії позивача після 05 серпня 2019 року без застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

Покликання відповідача на те, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії довільної форми (не установленого зразка) та без документа, який дає підстави для проведення перерахунку пенсійної виплати, суд відхиляє, оскільки невідповідність заяви встановленій формі за наявності у ній необхідної інформації та при наявності у відповідача відповідних документів (пенсійної справи позивача, рішення суду, яким установлено право позивача на обчислення пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% тощо) не може бути підставою для позбавлення позивача права на належне пенсійне забезпечення, за наявності правових підстав для перерахунку його пенсії.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, починаючи з 06 серпня 2019 року.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також із принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З огляду на викладене, а також із метою ефективного захисту порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , яка призначена йому згідно із розпорядженням Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 07 листопада 2017 року № 133608, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, починаючи 06 серпня 2019 року, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Водночас суд зазначає, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому. Тому вимога позивача у частині зобов`язання відповідача здійснювати виплату його пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% пожиттєво заявлена на майбутнє та не підлягає задоволенню саме у цій частині, оскільки суд у рішенні не може прогнозувати можливі порушення прав позивача з боку відповідача у майбутньому та не може зобов`язати відповідача вчиняти дії на майбутнє.

За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення з цим позовом до суду суд відхиляє, оскільки лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за № 17963-18052/П-52/8-1300/23, наданий у відповідь на заяву позивача про здійснення перерахунку його пенсії з 05 серпня 2019 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, датований 06 липня 2023 року, а з цим позовом до суду з вимогами щодо відмови у здійсненні такого перерахунку позивач звернувся 13 вересня 2023 року, тобто у межах установленого КАС України шестимісячного строку звернення.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом правил статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає, виходячи з кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 1073,60 грн.

Докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн станом на момент ухвалення цього рішення судом у матеріалах справи відсутні, тому питання їх розподілу суд вирішуватиме з урахуванням вимог частини сьомої статті 139, статті 143 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, починаючи з 06 серпня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , яка призначена йому згідно із розпорядженням Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 07 листопада 2017 року № 133608, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, починаючи 06 серпня 2019 року, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 12 січня 2024 року.

Суддя Клименко Оксана Миколаївна