Справа № 536/2229/23
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/2229/23
Провадження № 2-а/536/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Веремєєвої О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчук за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП - Волик Максима Володимировича, Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позов обґрунтовано зокрема тим, що 01 жовтня 2023 року інспектором роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Воликом Максимом Володимировичем відносно позивача винесено постанову серії ЕАТ № 7846254 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В Постанові, зокрема, зазначено: «01.10.2023 07:43:10, М. КРЕМЕНЧУК СВОБОДИ (60- РІЧЧЯ ЖОВТНЯ) 22, Водій керуючи ТЗ проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора. Відеофіксація 230520, чим порушив п. 8.7.3.Г ПДР - Порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів».

Однак, підстав для винесення Постанови не було, а поліцейський Волик М.В. при розгляді справи вів себе упереджено через незгоду позивача із його діями у публічному місці. Зокрема, на питання позивача про необхідність надати докази руху автомобіля на заборонний жовтий сигнал світлофора о 07:43:10 01.10.2023 по проспекту Свободи, 22, у місті Кременчуці, поліцейський Волик М.В. відповів відмовою.

Також, позивач намагався пояснити поліцейському ОСОБА_2 відсутність в його діях як водія будь-якого порушення Правил дорожнього руху, оскільки по проспекту Свободи у місті Кременчуці він рухався на автомобілі Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , виконуючи трудові обов`язки, на зелений сигнал світлофора. Жовтий сигнал світлофора ввімкнувся тільки після перетину ним регульованого пішохідного переходу, був ранок вихідного дня, пішоходи в зоні пішохідного переходу були відсутні, а тому жодні ознаки створення його діями аварійної ситуації також відсутні. Крім того, він також продемонстрував поліцейському ОСОБА_2 завантаженість салону автомобіля під його керуванням зі специфічно розміщеним вантажем - продуктами харчування, при наявності яких і такому їх кріпленні різко гальмувати не бажано через ризик їх пошкодження або навіть знищення.

Вважає вищезазначену постанову незаконною та просив суд її скасувати,

27.12.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, який обґрунтований зокрема тим, що Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п. 1.9).

Відповідно до п.п. «б» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

01.10.2023 року ним ухвалено постанову серії ЕАТ № 7846254 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 , цього дня, близько 07 год. 43 хв., керуючи транспортним засобом Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Свободи, 22 в м. Кременчук проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. Відеофіксація 230520.

Відповідно до п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п.п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках- перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, він керував транспортним засобом Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які проінформували про причину зупинки.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Пояснення позивача, викладене в адміністративному позові, щодо не скоєння ним адміністративного правопорушення не заслуговує на увагу, не відповідає фактичним обставинам справи, повністю спростовується відеозаписом, здійсненого за допомогою відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються позовні вимоги.

Фотознімки, які були додані позивачем до адміністративного позову не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, в розумінні положень ст. ст. 73-76 КАС України, оскільки не містять інформації про дату, час створення.

Отже, доводи позивача мають оцінюватись судом критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

На підставі вищевикладеного просив суд відмовити в задоволення позову.

27.12.2023 року від представника Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позов, який обґрунтований зокрема тим, що

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п. 1.9).

Відповідно до п.п. «б» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, вілповілно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

01.10.2023 року інспектором роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Воликом Максимом Володимировичем, ухвалено постанову серії БАТ № 7846254 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 , цього дня, близько 07 год. 43 хв., керуючи транспортним засобом Renault Kangoo номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Свободи, 22 в м. Кременчук проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. Відеофіксація 230520.

Відповідно до п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п.п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках- перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, він керував транспортним засобом Renault Kangoo. номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які проінформували про причину зупинки.

Пояснення позивача, викладене в адміністративному позові, що «я рухався на автомобілі Renault Kangoo, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , виконуючи трудові обов`язки, на зелений сигнал світлофора. Жовтий сигнал світлофора ввімкнувся тільки після перетину мною регульованого пішохідного переходу», не заслуговує на увагу, не відповідає дійсним обставинам, повністю спростовується відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі працівників поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Фотознімки, які були додані позивачем до адміністративного позову не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, в розумінні положень ст. ст. 73-76 КАС України, оскільки не містять інформації про дату, час створення.

Отже, доводи позивача мають оцінюватись судом критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі підтверджується, що 01.10.2023 року під час патрулювання по проспекту Свободи, 22 в м. Кременчук працівниками поліції був виявлений транспортний засіб Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, який проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, що є порушення п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України (файл_1МС 0895).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на* певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таким чином, вимога про зупинку вказаного транспортного засобу працівниками поліції була правомірною.

Так, з відеозапису, здійсненого за допомогою відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі, вбачається, що транспортний засіб під керуванням позивача, рухаючись по головній смузі, перебував на віддаленій відстані від світлофору під час початку миготіння зеленого сигналу (файл_ІМG_0895, час 07:42:11). При ввімкненні жовтого сигналу світлофору (файл_ІМG 0895, час 07:42:15), водій транспортного засобу Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи за декілька метрів до світлофору не зменшив швидкість та не зупинив автомобіль перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп-лінія», дорожнім знаком 5.69 «Стоп» (Місце зупинки), а продовжив подальший рух (файл_ІМG 0895, час 07:42:18).

Згідно ДСТУ 4092-2002 «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні умови, правила застосування та вимоги безпеки», режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів передбачає миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням, а частота миготіння сигналів - 1 с.

В п.п. «в» п. 8.7.3 ПДР України, зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те. що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

При зеленому миготливому сигналі світлофора водій повен розрахувати свої дії, виходячи з конкретних умов: швидкості руху, стану проїзної частини, зчеплення коліс з дорогою, інтенсивності руху. Час миготіння зеленого сигналу становить 3-4 с. Таким чином, миготіння зеленого сигналу продовжує час попередження водіїв про наступне вмикання жовтого та червоного сигналу.

Просили прийняти до уваги висновки Верховного Суду викладені в постанові від 26.02.2020 року по справі № 751/5437/17: «Скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою норми пункту 8.11 ПДР України, які дозволяють водіям при увімкненні жовтого сигналу світлофору рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху у випадку, коли вони не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування.

За змістом п.п "ґ" п. 8.7.3. ПДР вбачається, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися у місцях, визначених п. 8.10 цих Правил.

Разом з тим, позивач (рухаючись зі швидкістю 50 км/год) здійснював проїзд на жовтий сигнал світлофора, не зупинив свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. г ПДР України і правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності».

На місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП інспектор поліції представився, повідомив водію про порушення ним ПДР України. Під час з`ясування фактичних обставин справи, усні пояснення водія факту вчиненого правопорушення не спростовували, свідчили про те, що водій в порушення п.п. 2.3 «б» ПДР України під час руху на транспортному засобі був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну.

На підставі вищевикладеного просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача Тищенко С.В. в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав вказаних у відзиві.

Представник Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України Коломієць О.Ю. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав вказаних у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить такого висновку.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2023 року інспектором роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Воликом Максимом Володимировичем відносно позивача винесено постанову серії ЕАТ № 7846254 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В Постанові, зокрема, зазначено: «01.10.2023 07:43:10, М. КРЕМЕНЧУК СВОБОДИ (60- РІЧЧЯ ЖОВТНЯ) 22, Водій керуючи ТЗ проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора. Відеофіксація 230520, чим порушив п. 8.7.3.Г ПДР - Порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів».

П. ґ) 8.7.3.ПДР України, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

Відповідно до п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Досліджуючи наданий відповідачем відеозапис судом встановлено, що під час руху позивача, жовтий сигнал світлофора увімкнувся лише тоді, коли він наїхав на стоп-лінію.

П. 8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом не встановлено, що при даній дорожній обстановці позивач мав змогу зупинитися на жовтий сигнал світлофору на стоп лінії не вдаючись до екстреного гальмування, також не встановлено, що продовжуючи рух позивач створював небезпеку дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що у вказаній дорожній обстановці позивач не порушував правил дорожнього руху, оскільки вони містять виключення із правил, які дозволяли позивачу продовжувати рух, що не було враховано відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З наведеної норми убачається, що у випадку скасування рішення суб`єкта владних повноважень суд закриває справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

З урахуванням вказаного, оскільки позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Керуючись статтями 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП - Волик Максима Володимировича, Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати винесену відносно ОСОБА_1 постанову інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Волика Максима Володимировича від 01 жовтня 2023 року серії ЕАТ № 7846254 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський