Справа № 420/30254/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ОДЕСАВИНПРОМ» (, місце знаходження: 68454, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Розівка, вул. Привокзальна, 1-А) до Одеської митниці (код ЄДРПОУВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 03 листопада 2023 року надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «ОДЕСАВИНПРОМ» (, місце знаходження: 68454, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Розівка, вул.. Привокзальна, 1-А) до Одеської митниці (код ЄДРПОУВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 21А), в якій позивач просить:

- Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/000011/1 від 04.08.2023 року,

- Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500220/2023/000043.

Ухвалою від 08 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між ПрАТ «Одесавинпром» (покупець) та компанією «VETROPACK CHISINAU» S.A (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 40014849 від 15.06.2023 (далі - Контракт), предметом якого є купівля-продаж пляшок скляних.

Так, на виконання умов вказаного контракту, компанія «VETROPACK CHISINДU» S.A виставила ПрАТ «Одесавинпром» інвойс № від 03.08.2023 на товар «пляшки скляні "Champagne 680g SK 17,5 750 ml"», кількість - 23 400 пляшок, загальною вартістю 10 094, 76 євро. На зазначену партію товару «пляшки скляні з кольорового скла "Champagne 680g SK 17,5 750 ml" 04.08.2023 було оформлено експортну декларацію.

З метою митного оформлення партії товару, поставленого на підставі вказаного Контракту, декларант 04.08.2023 подав до Одеської митниці електронну митну декларацію № 23UA62U6, заявивши митну вартість імпортованого товару за ціною договору у відповідності з положеннями статті 58 Митного кодексу України, додавши до ціни товару складову митної вартості товару - витрати на транспортування товару (15 000 грн.), враховуючи умови поставки FCA згідно Інкотермс - 418 703.59 грн. (10 094,76 євро х 39,9914 курс грн/євро + 15 000 грн транспортних витрат на перевезення вантажу).

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додані документи, передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, та інші товаросупровідні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 40014849 від 15.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) від 03.08.2023 № ; договір про надання транспортних послуг № 5 від 19.06.2023; довідку про транспортні витрати від 03.08.2023 б/н; сертифікат про походження товару від 03.08.2023 № А 293500; копія митної декларації країни відправлення від 03.08.2023 № М Б 2070/2023/81312 та інші документи, зазначені в графі 44 МД.

На пропозицію митного органу надати додаткові документи декларантом до митного органу було надано: рахунок проформу від 12.07.2023 № 90075597, лист від ПрАТ «ОДЕСВИНПРОМ» від 19.07.2023 № 19/07/1, калькуляцію виробника товару від 17.07.2023, лист виробника товару від 19.07.2023 № 19/7, також надано лист отримувача товару від 04.08.2023 № 81, яким повідомлено, що надати інші документи немає можливості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, за МД № 23UA62U6, Одеською митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів UA500220/2023/000011/1 від 04.08.2023, яким збільшено митну вартість товару.

У зв`язку з коригуванням митної вартості Одеською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500220/2023/000043 та роз`яснено право щодо випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантій.

З урахуванням положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України товари були випущені у вільний обіг за МД № 23UA68U0 від 04.08.2023.

ПрАТ «Одесавинпром» не погоджується з прийнятими Одеською митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів та виданими на їх підставі Картками відмови у митному оформленні з огляду на таке.

Щодо виявленої на думку митного органу розбіжності стосовно складової митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а також відсутність документів щодо страхування, представник позивача зазначає, що відповідно до умов контракту, базисом поставки є FCA.

За змістом умов постачання FCA правил Інкотермс 2010 «Free Carrier» («Франко перевізник») означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті. Відповідно FCA від продавця вимагається виконання формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються; це умови постачання, коли основну частину перевезення забезпечує покупець, при цьому, покупець самостійно обирає вид транспорту, сам організовує весь ланцюг доставки, укладає договори перевезення. Обов`язок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар - після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті. Згідно з умов FCA покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару від поіменованого місця постачання. Згідно з умов поставки FCA згідно Інкотермс, а саме, Продавець зобов`язаний за свій рахунок забезпечити пакування товару, за виключенням випадку, коли в даній галузі торгівлі зазвичай прийнято відвантажувати вказаний в договорі товар без пакування (пункт А9 умов поставки FCA згідно Інкотермс).

Отже, вартість пакування включена в ціну товару та додатково до митної вартості не додається у відповідності з положеннями ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України. Водночас, відповідно до інвойсу № від 03.08.2023, а також додатку до Контракту від 10.07.2023 пакування включено до ціни товару.

Крім того, за умовами FCA, страхування не є обов`язковим. Водночас, ані позивачем, ані продавцем страхування товару не здійснювалось.

Стосовно тверджень митного органу, що «аркуші зовнішньоекономічного договору (далі -контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не пронумеровані, спостерігається наявність різних підписів на товаросупровідних документах. Окремі ділянки контракту № 40014849 від 15.06.2023 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості - можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань» представник позивача зазначає, що положення чинного законодавства, як і правила ділового звичаю не передбачають підпис договору та/або його перекладу поаркушно. При цьому позивачем до митного органу надано достатні докази на підтвердження реальності укладеного правочину. Рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. У разі сумніву митного органу в «оригінальності документів», то такий у відповідності до ч. 2 ст. 264 МК України (який передбачає, що на вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів) міг пересвідчитися шляхом витребування і безпосереднього огляду оригіналів документів.

Натомість відповідач таких дій не вчинив, а прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості за відсутності, передбачених МК України, підстав.

Щодо документів, які підтверджують вартість перевезення, а саме, наданих до митного оформлення довідки б/н від 03.08.2023 р., та рахунку-фактури № 50 від 03.08.2023 р. то на думку представника позивача, вони є належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження понесених транспортних витрат до митного кордону У країни.

Крім того представник звертає увагу, що п 4.2. договору № 5 про надання транспортних послуг від 19.06.2023 р. передбачено, що підставою для проведення розрахунків по даному договору є підписаний сторонами Акт наданих послуг та оригінал товарно-транспортної накладної (СМК) та видаткової накладної з підписами вантажовідправника та вантажоодержувача. Замовник зобов`язаний підписати Акт наданих послуг протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту його пред`явлення виконавцем, або у такий самий термін письмово повідомити виконавця про свої заперечення щодо наданих виконавцем послуг. Замовник зобов`язаний сплатити вартість наданих послуг протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Акту надання послуг.

Митним кодексом України не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, тобто такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Щодо доводів відповідача у оскаржуваних рішення про те, що у наданих митних деклараціях митна вартість товару нижче, ніж за попередніми поставками по цьому ж договору від 15.06.2023 № 40014849, а також про те, що пунктом 2.2 договору не передбачено зниження ціни договору, а тільки підвищення, представник позивача зазначає, що позивачем на вимогу митного органу надавались документи на підтвердження митної вартості, лист № 81 від 04.08.2023, серед яких, зокрема, комерційна пропозиція від 07.07.2023, якою Продавець повідомив покупців про можливість продажу Товару за меншою ціною. До того ж, листом № 19/07 від 19.07.2023 Продавцем повідомлено митні органи України по можливу зміну ціни товару в сторону зменшення, задля подальшого уникнення ситуацій та спірних правовідносин.

Стосовно висновків митного органу щодо форми прайс-листа, представник позивача зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено затвердженої форми, змісту чи вимог до прайс-листа. Законодавчої дефініції «прайс-лист» у законодавстві не існує, а відтак вимог до її оформлення також нема, твердження митниці про невідповідність вимог до прайс-листа цілком безпідставне. У вимозі митного органу не зазначається чи ця комерційна пропозиція повинна стосуватися необмеженого кола осіб, чи покупця. У даному випадку Контрагент направив позивачу прайс-лист, який містить усю необхідну інформацію щодо цін на товари за власним зразком, і до митного контролю була подана та, що отримана у продавця.

Вказана обставина не може слугувати підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Більше того, прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару.

Інші зауваження митного органу викладені в оскаржуваних рішення про корегування митної вартості є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем на вимогу митниці було надано усі необхідні документи, на підтвердження митної вартості товарів за вищевказаними митними деклараціями.

Таким чином, оскільки подані до митного оформлення основні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, не містили обґрунтованих розбіжностей та містили усі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, то у митниці були відсутні підстави для витребування додаткових документів на підтвердження митної вартості товарів, як то передбачено ч. З ст. 53 Митного кодексу України. Поданими до митного оформлення документами було повністю підтверджено правомірність задекларованої митної вартості товару.

Через канцелярію суду 20.11.2023 року (вхід. № ЕС/15599/23) від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на таке.

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару «Пляшки скляні з кольорового скла "Champagne 680g SK 17,5 750 ml", для розлива харчових напоїв, номінальна місткість 0,75 л., артикул AC258.0750.1223.CU.6S0 - 23400 шт. Виготовлено згідно ГОСТ 10117.1-2001. Упаковані на дерев`яних палетах, обтягнуті поліетиленовою плівкою, між рядами пляшок картонні прокладки, що являються транспортною тарою та призначені для зручності транспортування. Для власних потреб виробництва» до Одеської митниці подано митну декларацію деклараціями (МД) № 23UA62U6 від 04.08.2023.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) № 23UA62U6 від 04.08.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 40014849 від 15.06.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.07.2023 б/н; рахунокфактура (інвойс) від 03.08.2023 № ;довідку про оплату товару від 28.07.2023 №13, довідку про транспортні витрати від 03.08.2023 б/н; сертифікат про походження товару від 03.08.2023 № А 293500; комерційна пропозиція від 07.07.2023 б/н, копія митної декларації країни відправлення від 03.08.2023 № MD 2070/2023/81312.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № 23UA62U6 від 04.08.2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500220/2023/000011/1 від 04.08.2023, а саме:

1. аркуші зовнішньоекономічного договору (далі -контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не пронумеровані, спостерігається наявність різних підписів на товаросупровідних документах. окремі ділянки контракту № 40014849 від 15.06.2023 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань;

2. перший, другий, третій, четвертий та п`ятий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

3. відсутні підписи та печатки покупця та продавця на всіх аркушах зовнішньоекономічного договору (контракту) № 07/11/19 від 07.11.2019 перекладеного на українську мову;

4. відповідно до п.2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849: Постачальник має право збільшувати ціну покупки, або відмовитись від Договору. Якщо конкретна ціна покупки не була узгоджена, застосовується прайс-лист . В наданому доповнені від 10.07.2023 б/н до контракту від 15.06.20236 № 40014849 погоджувала особа, дані якої відсутні в обліковій картці ПрАТ "ОДЕСАВИНПРОМ" ();

5. у наданій до митного оформлення митній декларації фактурна вартість товару нижче ,чим за попередніми поставками по цьому ж договору від 15.06.2023 № 40014849. Пунктом 2.2 договору не передбачено зниження ціни договору, а тільки підвищення;

6. відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте п. 2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849 визначено ціна Постачальника є ціна нетто і не включають встановлений законом податок на додану вартість, митні збори та інше. Вартість в наданому інвойсі вказано за штуку. Також п. 3 контракту від 15.06.20236 № 40014849 «Упаковка, доставка» передбачені відповідні умови, але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Доля упаковки становить 5,3% та перевищує характерну для даного коду товару та виду упаковки;

7. відповідно до п 4.4 контракту від 15.06.20236 № 40014849 передбачено що Дата та періоди доставки повинні бути узгоджені в письмової формі. Жодного підтверджуючого документу не надано митному органу;

8. в наданому платіжному документі від 28.07.2023 № 13 вказаний інвойс від 10.07.2023 №90075597/12.07.2023, який відсутній в графі 44 даної МД 9. відповідно до правил Інкотермс умови поставки товару передбачають наявність страхування вантажу, проте декларантом не надано жодного документа, який підтверджує факт страхування.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією № UA500220/2023/001168 від 04.08.2023.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Через канцелярію суду 20.11.2023 року (вхід. № ЕС/14605/23) від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

До канцелярії суду 26.12.2023 року від представника позивача надійшла заява (вхід. № ЕП/47815/23) в якій представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ОДЕСАВИНПРОМ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Заява про зменшення суми судових витрат від відповідача до суду не надходила.

Ухвалою від 16 січня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Приватне акціонерне товариство «ОДЕСАВИНПРОМ» зареєстроване 18.11.2002 року та основним видом діяльності є: 11.02 Виробництво виноградних вин.

Так, судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності, між ПрАТ «Одесавинпром» (покупець) та компанією «VETROPACK CHISINAU» S.A (Продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 40014849 від 15.06.2023 року, предметом якого є купівля-продаж пляшок скляних.

Ціна Товару за Договором буде вказана у Додатках, а загальна вартість Договору надалі іменуватиметься як «Договірна ціна» (п.2.1 контракту).

Постачальник має право виставляти Покупцеві рахунок-фактуру в електронному вигляді. Місцезнаходження Постачальника є місцем виконання вимог Постачальника щодо оплати. Рахунки-фактури від Постачальника вважаються прийнятими, якщо Покупець не вносить заперечення проти них протягом 10 календарних днів після отримання рахунку - фактури. (п.2.3 контракту)

Упаковка обирається на розсуд Постачальника. (п.3.1 контракту)

Доставка Товару здійснюється за умовами FCA відповідно до Інкотермс. Якщо ця умова змінюється за згодою сторін, доставка всіх Товарів здійснюватиметься за рахунок і на ризик Покупця; Постачальник зобов`язаний доручити свої права за договором перевезення та транспортування Покупцеві лише на вимогу останнього, однак, без будьякої подальшої відповідальності та проти відшкодування всіх витрат, пов`язаних із таким дорученням. (п.3.2 контракту)

Якщо не було погоджено нічого протилежного, поставлені піддони та поліпропіленові шари будуть продані Покупцеві за ціною, зазначеною в прайс-листі Постачальника, що діє на момент доставки. Якщо піддони/шари повертаються Постачальнику в якості, придатній для повторного використання відповідно до вимог якості Постачальника протягом 90 днів після доставки, вони будуть повторно викуплені Постачальником у Покупця за ціною, вказаною у відповідному прайс-листі Постачальника. Повернення здійснюється за рахунок і на ризик Покупця. (п.3.3 контракту)

Положеннями п.п. 4.1- 4.2, 4.4 Контракту встановлено, що Постачальник має право вибирати місце виробництва та місце відправлення/вивезення. Пере- або недопоставки до 10% допускаються без будь-якої відповідальності за це Постачальника. Покупець оплачує фактично поставлену кількість. Допускаються часткові поставки.

Дати та періоди доставки повинні бути узгоджені в письмовій формі, в іншому випадку жодних зобов`язань щодо доставки не має виникати. Періоди доставки починаються з дати набрання чинності цим Договором. Постачальник не несе відповідальності за дотримання конкретного періоду доставки або конкретної дати доставки у випадку незначної недбалості.

Відповідно до додатку до контракту від 10.07.2023 року, товар «пляшки скляні "Champagne 680g SK 17,5 750 ml"» за ціною 0,4314 євро, в кількості 210600 складає 90 852,84 євро. Вказана ціна включає: вартість пляшки та вартість дерев`яних промислових піддонів.

На виконання умов вказаного Контракту продавцем було направлено покупцю інвойс № від 03.08.2023 на товар «пляшки скляні "Champagne 680g SK 17,5 750 ml"», кількість - 23 400 пляшок, загальною вартістю 10 094, 76 євро.

Судом встановлено, що на зазначену партію товару «пляшки скляні з кольорового скла «Champagne 680g SK 17,5 750 ml» 04.08.2023 було оформлено експортну декларацію.

Також, судом встановлено, що між ПрАТ «ОДЕСАВИНПРОМ» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір про надання транспортних послуг № 4 від 19.06.2023 року, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику транспортні послуги із забезпечення перевезення вантажів автомобільним транспортом, а замовник зобов`язується оплатити надані транспортні послуги в порядку та на умовах визначених договором.

Відповідно до рахунку-фактури №50 від 03.08.2023 року послуга автоперевезення по маршруту Кишинів-Розівка авто ДАФ НОМЕР_1 н-п НОМЕР_2 складає 24000,00 грн.

Відповідно до довідки від 03.08.2023 року виданої перевізником, судом встановлено, що транспортні витрати по маршруту Кишинів (Молдова) -п/п Старокозаче складають 15000,00 грн, п/п Старокозаче Розівка (Україна) 9000,00 грн. вантаж додатково не страхувався.

Крім того, судом встановлено, що з метою митного оформлення поставленого товару між ФОП ОСОБА_2 (виконавець) та ПрАТ «ОДЕСАВИНПРОМ» (замовник) було укладено договір-доручення № б/н на надання митно-брокерських послуг від 10.05.2023 року.

Так, з метою митного оформлення партії товару «пляшки скляні з кольорового скла "Champagne 680g SK 17,5 750 ml"», поставленого на підставі вказаного Контракту, декларант 04.08.2023 подав до Одеської митниці електронну митну декларацію № 23UA62U6.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додані документи, серед яких: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівліпродажу товарів № 40014849 від 15.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) від 03.08.2023 № ; договір про надання транспортних послуг № 5 від 19.06.2023; довідку про транспортні витрати від 03.08.2023 б/н; сертифікат про походження товару від 03.08.2023 № А 293500; копія митної декларації країни відправлення від 03.08.2023 № М Б 2070/2023/81312.

На пропозицію митного органу щодо надання додаткових документів, декларантом було подано лист № 81 від 04.08.2023 року до якого додано: рахунок проформу від 12.07.2023 № 90075597, лист від ПрАТ «ОДЕСВИНПРОМ» від 19.07.2023 № 19/07/1, калькуляцію виробника товару від 17.07.2023, та повідомлено, що надати інші документи немає можливості.

Суд встановив, що 04.08.2023 року в оформленні вказаної митної декларацій декларанту було відмовлено, прийнято картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500220/2023/000043 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500220/2023/000011/1 від 04.08.2023 року.

Підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:

1. аркуші зовнішньоекономічного договору (далі -контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не пронумеровані, спостерігається наявність різних підписів на товаросупровідних документах. окремі ділянки контракту № 40014849 від 15.06.2023 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань;

2. перший, другий, третій, четвертий та п`ятий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

3. відсутні підписи та печатки покупця та продавця на всіх аркушах зовнішньоекономічного договору (контракту) № 07/11/19 від 07.11.2019 перекладеного на українську мову;

4. відповідно до п.2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849: Постачальник має право збільшувати ціну покупки, або відмовитись від Договору. Якщо конкретна ціна покупки не була узгоджена, застосовується прайс-лист . В наданому доповнені від 10.07.2023 б/н до контракту від 15.06.20236 № 40014849 погоджувала особа, дані якої відсутні в обліковій картці ПрАТ "ОДЕСАВИНПРОМ" ();

5. у наданій до митного оформлення митній декларації фактурна вартість товару нижче ,чим за попередніми поставками по цьому ж договору від 15.06.2023 № 40014849. Пунктом 2.2 договору не передбачено зниження ціни договору, а тільки підвищення;

6. відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте п. 2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849 визначено ціна Постачальника є ціна нетто і не включають встановлений законом податок на додану вартість, митні збори та інше. Вартість в наданому інвойсі вказано за штуку. Також п. 3 контракту від 15.06.20236 № 40014849 «Упаковка, доставка» передбачені відповідні умови, але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Доля упаковки становить 5,3% та перевищує характерну для даного коду товару та виду упаковки;

7. відповідно до п 4.4 контракту від 15.06.20236 № 40014849 передбачено що Дата та періоди доставки повинні бути узгоджені в письмової формі. Жодного підтверджуючого документу не надано митному органу;

8. в наданому платіжному документі від 28.07.2023 № 13 вказаний інвойс від 10.07.2023 №90075597/12.07.2023, який відсутній в графі 44 даної МД 9. відповідно до правил Інкотермс умови поставки товару передбачають наявність страхування вантажу, проте декларантом не надано жодного документа, який підтверджує факт страхування.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, та матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішень про корегування митної вартості товарів № UA500220/2023/000011/1 від 04.08.2023 року, а саме:

1. аркуші зовнішньоекономічного договору (далі - контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не пронумеровані, спостерігається наявність різних підписів на товаросупровідних документах. окремі ділянки контракту № 40014849 від 15.06.2023 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань;

2. перший, другий, третій, четвертий та п`ятий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

3. відсутні підписи та печатки покупця та продавця на всіх аркушах зовнішньоекономічного договору (контракту) № 07/11/19 від 07.11.2019 перекладеного на українську мову;

4. відповідно до п.2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849: Постачальник має право збільшувати ціну покупки, або відмовитись від Договору. Якщо конкретна ціна покупки не була узгоджена, застосовується прайс-лист . В наданому доповнені від 10.07.2023 б/н до контракту від 15.06.2023 № 40014849 погоджувала особа, дані якої відсутні в обліковій картці ПрАТ "ОДЕСАВИНПРОМ" ();

5. у наданій до митного оформлення митній декларації фактурна вартість товару нижче, чим за попередніми поставками по цьому ж договору від 15.06.2023 № 40014849. Пунктом 2.2 договору не передбачено зниження ціни договору, а тільки підвищення;

6. відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте п. 2.2 контракту від 15.06.20236 № 40014849 визначено ціна Постачальника є ціна нетто і не включають встановлений законом податок на додану вартість, митні збори та інше. Вартість в наданому інвойсі вказано за штуку. Також п. 3 контракту від 15.06.20236 № 40014849 «Упаковка, доставка» передбачені відповідні умови, але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Доля упаковки становить 5,3% та перевищує характерну для даного коду товару та виду упаковки;

7. відповідно до п 4.4 контракту від 15.06.20236 № 40014849 передбачено що Дата та періоди доставки повинні бути узгоджені в письмової формі. Жодного підтверджуючого документу не надано митному органу;

8. в наданому платіжному документі від 28.07.2023 № 13 вказаний інвойс від 10.07.2023 №90075597/12.07.2023, який відсутній в графі 44 даної МД 9. відповідно до правил Інкотермс умови поставки товару передбачають наявність страхування вантажу, проте декларантом не надано жодного документа, який підтверджує факт страхування.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст. 54 МК України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості.

Суд встановив, що на запит Одеської митниці про надання додаткових пояснень, декларант направив лист № 81 від 04.08.2023 року до якого додав: рахунок проформу від 12.07.2023 № 90075597, лист від ПрАТ «ОДЕСВИНПРОМ» від 19.07.2023 № 19/07/1, калькуляцію виробника товару від 17.07.2023, та повідомив, що надати інші документи немає можливості.

Однак ці документи не були враховані відповідачем та прийняті оскаржувані рішення.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Стосовно твердження відповідача: відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки абовартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає таке.

Відповідно до умов контракту на виконання якого здійснювалась поставка товару, базисом поставки є FCA.

За змістом умов постачання FCA правил Інкотермс 2010 «Free Carrier» («Франко перевізник») означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті.

Відповідно FCA від продавця вимагається виконання формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються; це умови постачання, коли основну частину перевезення забезпечує покупець, при цьому, покупець самостійно обирає вид транспорту, сам організовує весь ланцюг доставки, укладає договори перевезення. Обов`язок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар - після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті.

Згідно з умов FCA покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару від поіменованого місця постачання.

Згідно з умов поставки FCA згідно Інкотермс, а саме: Продавець зобов`язаний за свій рахунок забезпечити пакування товару, за виключенням випадку, коли в даній галузі торгівлі зазвичай прийнято відвантажувати вказаний в договорі товар без пакування (пункт А9 умов поставки FCA згідно Інкотермс).

Судом встановлено, що відповідно до інвойсу № від 03.08.2023, а також додатку до контракту від 10.07.2023 року, товар «пляшки скляні "Champagne 680g SK 17,5 750 ml"» за ціною 0,4314 євро, в кількості 210600 складає 90 852,84 євро. Вказана ціна включає: вартість пляшки та вартість дерев`яних промислових піддонів.

Також, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наявної в матеріалах справи калькуляції вартості продукції «Champagne 680g SK 17,5 750 ml» вартість 1 пляшки включає в собі витрати на пакувальні матеріали, а саме: піддон плаский «Євро» 1200*1000; плівка; прокладка-картон.

Таким чином, суд доходить висновку, що продавцем самостійно здійснювалось пакування товару, у зв`язку з чим у покупця була відсутня необхідність для понесення додаткових витрат на пакування, а тому доводи відповідача про відсутність такої складової митної вартості як пакування або упаковка є необґрунтованими, та відхиляються судом.

Стосовно розбіжностей щодо ненадання інформації про страхування товару, суд погоджується з думкою представника позивача, що відповідно до базових умов поставки товару FCA, страхування не є обов`язковим. Водночас, ані позивачем, ані продавцем страхування товару не здійснювалось. Вказане підтверджується також, довідкою виданою самим перевізником 03.08.2023, в якій зазначено, що вантаж додатково не страхувався.

Таким чином, вказані доводи митного органу є безпідставними.

Стосовно тверджень митного органу, що «у наданій до митного оформлення митній декларації фактурна вартість товару нижче, чим за попередніми поставками по цьому ж договору від 15.06.2023 № 40014849. Пунктом 2.2 договору не передбачено зниження ціни договору, а тільки підвищення», представник позивача зазначив, що разом із листом № 81 від 04.08.2023 року декларантом до митного оформлення було надано комерційну пропозицію від 07.07.2023 року, якою продавець повідомив покупців про можливість продажу товару за меншою ціною.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа «VETROPACK CHISINAU» S.A № 19/07 від 19.07.2023 року «митним органам України» повідомлено, що «…ціна за пляшку може змінюватись протягом дії контракту як в більшу так і в меншу сторону, що завжди підтверджується специфікацією до контракту на кожну партію пляшок. Вартість пляшки залежить не тільки від вартості сировини для її виготовлення, але й в значній частині від вартості енергоресурсів та відповідно може змінюватись в залежності від вартості таких показників».

Таким чином, наявними у справі документами, що були надані до митного органу, підтверджується, що продавцем визначена можливість зміни вартості товару в бік зменшення, а тому суд погоджується з доводами представника позивача та доходить висновку, що такі доводи митного органу є необґрунтованими.

Стосовно виявленої розбіжності митним органом щодо прайс-листа, суд погоджується з думкою представника позивача, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено затвердженої форми, змісту чи вимог до прайс-листа, тому вказана обставина не може слугувати підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Більше того, прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару. Також не зрозуміло в чому полягає неможливість об`єктивного співставлення, адже прайс-лист містить усю інформацію згідно з асортименту та вартості товару, придбаного позивачем.

Таким чином, на думку суду, такі твердження митного органу як підстави для коригування митної вартості є необґрунтованими.

Стосовно тверджень митного органу, що стосуються форми зовнішньоекономічного контракту, а саме «аркуші зовнішньоекономічного договору (далі - контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не пронумеровані, спостерігається наявність різних підписів на товаросупровідних документах. окремі ділянки контракту № 40014849 від 15.06.2023 містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань; перший, другий, третій, четвертий та п`ятий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) № 40014849 від 15.06.2023 не містять печаток та підписів покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки; відсутні підписи та печатки покупця та продавця на всіх аркушах зовнішньоекономічного договору (контракту) № 07/11/19 від 07.11.2019 перекладеного на українську мову», представник позивача зазначив, що положення чинного законодавства, як і правила ділового звичаю не передбачають підпис договору та/або його перекладу поаркушно. При цьому позивачем до митного органу надано достатні докази на підтвердження реальності укладеного правочину.

Зі свого боку, суд погоджується із зазначеними доводами представника позивача та зазначає, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки митного органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

При укладанні таких договорів сторони є вільними у визначенні кількості його умов, які в подальшому підлягатимуть виконанню сторонами.

Таким чином, суд доходить висновку, що наведені доводи митного органу є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, а тому відхиляються судом.

Стосовно інших розбіжностей визначених митним органом в оскаржуваному рішенні, суд зазначає, що вони також є необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що декларантом на підтвердження митної вартості товару було надані всі наявні документи, які на думку суду, є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

З урахуванням наведених та встановлених судом обставин, вказані в рішенні доводи відповідача є безпідставними та відхиляються судом.

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вище викладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі, який належав до сплаті.

Стосовно клопотання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між адвокатом Петровою Альоною Володимирівною та ПрАТ «ОДЕСАВИНПРОМ» в особі Генерального директора Обрєжа Антон Сергійович, який діє на підставі Статуту, укладено договір про надання правової допомоги від 01.10.2023 року.

Відповідно до умов вказаного договору, Клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає завдання-доручення, а Адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення Клієнта надати йому за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів Клієнта в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби та приватних виконавців тощо. (п.1 договору)

Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються, у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору. Додаткові витрати, що відповідно до завдання-доручення, що не були включені до загальної вартості юридичних послуг згідно Договору, сплачуються Клієнтом на підставі окремих рахунків. Оплата вартості юридичних послуг (гонорар), наданих Адвокатом, здійснюється Клієнтом після закінчення розгляду справи. (п.3.1-3.3 договору)

Також, судом встановлено, що 03.11.2023 року між сторонами договору було укладено додаткову угоду №1 якою відповідно до п. 1 визначено порядок оплати юридичних послуг.

Так, відповідно до п. 2 Адвокат зобов`язаний надати Клієнту юридичні послуги у вигляді:

- Первинної зустрічі, консультацій клієнта, огляду документів, попереднього узгодження плану дій та обрання правової позицій.

- Збору документів, детального аналізу та вивчення первинної документації, підготовці копій.

- Аналізу судової практики у подібних правовідносинах.

- Написання процесуальних документів, зокрема позовної заяви, аналізу нормативного регулювання. Підготовка позовної заяви з додатками, копіювання, прошиття, нумерація, завірення.

- Участі у судовому засіданні

Загальна вартість послуг за договором складає 10 000,00 грн. (п. 4 додаткової угоди)

Вартість послуг визначено виходячи з:

- Зустріч, консультація клієнта, огляд документів, попереднє узгодження плану дій та правової позицій 2 години 2000,00 грн;

- Збір документів Детальний аналіз та вивчення первинної документації. Підготовка копій 3 години 2000,00 грн;

- Аналіз судової практики у подібних правовідносинах 2 години 2000,00 грн;

- Написання позовної заяви, аналіз нормативного регулювання 4 години 4000,00 грн.

На підтвердження факту наданих позивачу адвокатом послуг, сторонами договору складено Акт прийому-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги від 03.11.2023 року на суму 10000,00 грн.

Доказів сплати вказаної суми за надання правничої допомоги до суду не надано.

Відповідно до п. 3.3.договору про надання правової допомоги оплата вартості юридичних послуг (гонорар), наданих Адвокатом, здійснюється Клієнтом після закінчення розгляду справи.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат та доводи сторін, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Разом з цим у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги.

ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Враховуючи правовий підхід Європейського суду з прав людини до розподілу судових витрат між сторонами, оцінюючи наведений у акті наданих послуг з правової (правничої) допомоги перелік наданих послуг за критеріями співмірності та розумності наданих послуг, а також те, що ця справа не відноситься до категорії складних, вже існує стала сформована судова практика з розгляду цієї категорій справ, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати на зустріч, консультація клієнта, огляд документів, попереднє узгодження плану дій та правової позицій 2 години 2000,00 грн; збір документів, детальний аналіз та вивчення первинної документації, підготовка копій 3 години 2000,00 грн; аналіз судової практики у подібних правовідносинах 2 години 2000,00 грн, - не є неминучими, та охоплюються діями написання позовної заяви, аналізу нормативного регулювання, а тому не належать відшкодуванню за рахунок відповідача.

Витрати на написання позовної заяви, аналіз нормативного регулювання 4 години 4000,00 грн. є неминучими та фактичними, а тому належать відшкодуванню за рахунок відповідача.

Тому на переконання суду співмірними витратами на виконання цих робіт та розумними, які належать відшкодуванню саме відповідачем є сума в розмірі 4000,00 грн., а решта сплати покладається на клієнта відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги від 01.10.2023 року, перелік наданих послуг та категорію цієї справи, зміст виконаної роботи, наявність сформованої судової практики з розгляду цієї категорії справ, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 4000,00 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ОДЕСАВИНПРОМ» (, місце знаходження: 68454, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Розівка, вул.. Привокзальна, 1-А) до Одеської митниці (код ЄДРПОУВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішень, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/000011/1 від 04.08.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.08.2023 року № UA500220/2023/000043 року Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) на користь Приватного акціонерного товариства «ОДЕСАВИНПРОМ» (, місце знаходження: 68454, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Розівка, вул.. Привокзальна, 1-А) судовий збір в розмірі 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 копійок) та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко