Справа № 360/39/24
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/39/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., перевіривши матеріали за позовною заявою адвоката Литвин Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Державної Фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла сформована в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» позовна заява адвоката Литвин Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Державної Фіскальної служби України, в якій позивач просить:

визнати протиправними бездіяльність комісії з реорганізації Державної Фіскальної служби України щодо невнесення змін до Наказу Державної Фіскальної служби України від 09.06.2022 №13 «Про звільнення ОСОБА_1 » та відмову в підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області, матеріалів для оформлення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

визнати протиправним наказ Державної Фіскальної служби України від 09.06.2022 №13 «Про звільнення ОСОБА_1 » та зобов`язати Комісію з реорганізації Державної Фіскальної служби України внести зміни до зазначеного наказу, в якому розрахувати та зазначити: вислугу років у календарному та пільговому обчисленні; загальний страховий стаж для призначення пенсії; суму грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби у податковій міліції та суму компенсації за невикористану частину відпустки;

зобов`язати Комісію з реорганізації Державної Фіскальної служби України видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з внесеними змінами з розрахунком та зазначенням: вислуги років у календарному та пільговому обчисленні; загального страхового стажу для призначення пенсії; суми грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби у податковій міліції та суми компенсації за невикористану частину відпустки;

зобов`язати Комісію з реорганізації Державної Фіскальної служби України здійснити розрахунок вислуги років загального страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням вимог п «и» ст.17 розділу ІІ Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови КМУ від 17.07.1992 №393, згідно яких до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи податкової міліції на посади офіцерського та начальницького складу, на підставі її трудової книжки та послужного списку, у кількості 25 років 5 місяців 7 днів (з них 18 років 6 місяців 1 день у податковій міліції та 6 років 11 місяців 6 днів у Державній податковій інспекції, з якої була звільнена в зв`язку з переведенням для проходження служби в податковій міліції), який надати позивачу;

зобов`язати Комісію з реорганізації Державної Фіскальної служби України видати ОСОБА_1 грошовий атестат та оформлений належним чином послужний список;

зобов`язати Комісію з реорганізації Державної Фіскальної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні зі служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби у податковій міліції, компенсації за невикористану частину відпустки при звільненні, а також компенсацію податку на доходи фізичних осіб;

зобов`язати Комісію з реорганізації Державної Фіскальної служби України здійснити за період 01.01.2022 по 10.06.2022 нарахування та виплату ОСОБА_1 сум щомісячного грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень, премій та індексацій грошового забезпечення;

зобов`язати Комісію з реорганізації Державної Фіскальної служби України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області, матеріали для оформлення пенсії за вислугу років колишнього співробітника податкової міліції ОСОБА_1 , (подання про призначення пенсії з розрахунком вислуги років для призначення пенсії, заяву про призначення пенсії, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останні 24 календарних місяця на підставі посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, розрахунок вислуги років для призначення пенсії, грошовий атестат, копію наказу про звільнення, копію трудової книжки), складених з врахуванням вимог п «и» ст.17 розділу ІІ Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови КМУ від 17.07.1992 №393, згідно яких до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи податкової міліції на посади офіцерського та начальницького складу.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Згідно із частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу на те, що до позовної заяви позивачем додано копію паспорта та картки фізичної особи-платника податків на ім`я громадянина України ОСОБА_2 . Разом з тим, копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я позивача, матеріали позовної заяви не містять.

Крім того, пунктом 2 частини статті 160 КАС України передбачено обов`язкове зазначення у позовній заяві офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.

Натомість позовна заява не містить адреси електронної пошти позивача, а також не містить інформації щодо відсутності такої пошти.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я позивача, а також уточнену позовну заяву, в якій зазначити власну електронну пошту.

В пред`явленому позові ОСОБА_1 посилається на те, що 25.01.2022 року нею направлено офіційний рапорт на ім`я Голови комісії з реорганізації ГУ ДФС у Луганській області щодо її звільнення на підставі попередження про наступне вивільнення з податкової міліції через скорочення штатів та припинення діяльності ДФС України, та надання необхідних документів про розрахунок вислуги років для призначення їй пенсії. Однак вказаний рапорт відповідачем залишено без розгляду, відповідні, на думку позивача дії, щодо її подальшого звільнення не вчинено.

При цьому, до матеріалів справи позивачем долучено фотокопію рапорта від 25.01.2022 без надання відповідних доказів на підтвердження його надіслання саме до комісії з реорганізації ГУ ДФС у Луганській області. Одночасно суд звертає увагу, що до матеріалів справи позивачем надано накладну Укрпошти від «22.02.2022» (зображення нечітке) із описом вкладення, з якого вбачається надіслання рапорта до Міністерства фінансів України. Отже, позивачу слід надати докази надіслання рапорта від 25.01.2022 до комісії з реорганізації ГУ ДФС у Луганській області.

Крім того, позивач посилається на надіслання 17.02.2022 офіційного рапорта на ім`я Голови комісії з реорганізації ДФС України щодо її звільнення на підставі попередження про наступне вивільнення з податкової міліції через скорочення штатів та припинення діяльності ДФС України, а також надання документів про розрахунок вислуги років для призначення їй пенсії. При цьому, позивач зауважує, що 22.02.2022 Голова комісії з реорганізації ГУ ДФС у Луганській області видав особові справи та трудові книжки всім співробітникам податкової міліції, які знаходились в Сєвєродонецьку та виявили бажання їх отримати, однак ОСОБА_1 отримала свою особову справу та трудову книжку, але без внесення необхідних останніх записів для звільнення та оформлення пенсії.

Також, ОСОБА_1 зазначає в позовній заяві, що 27.01.2023 Голова комісії з реорганізації ДФС України повідомив її про звільнення 10.06.2022 з посади та податкової міліції на підставі наказу ДФС України «Про вивільнення працівників Державної фіскальної служби України» та попередження про наступне вивільнення через скорочення штатів і припинення діяльності ДФС України, а також за результатами розгляду її рапорту.

Водночас, позивачем не надано до матеріалів справи ані відповідного рапорта від 17.02.2022 до відповідача, ані повідомлення Голови комісії з реорганізації ДФС України про звільнення ОСОБА_1 10.06.2022 з посади за результатами розгляду її рапорта.

Тобто, позивачку слід надати суду рапорт від 17.02.2022 на ім`я Голови комісії з реорганізації ДФС України та повідомлення відповідача за наслідками розгляду відповідного рапорта ОСОБА_1 від 17.02.2022.

Суд звертає увагу позивача, що до матеріалів позовної заяви останньою долучено наказ ДФС України від 09.06.2022 №13 про звільнення ОСОБА_3 , який засвідчено Головою комісії з реорганізації 27.01.2023. Проте доказів отримання безпосередньо позивачем відповідного наказу саме 27.01.2023, матеріали позовної заяви не містять.

Предметом оскарження згідно наданого позову є, в тому числі, наказ Державної Фіскальної служби України від 09.06.2022 року №13 «Про звільнення ОСОБА_1 » та бездіяльність відповідача щодо невнесення змін до наказу. Також позивач просить суд зобов`язати відповідача, зокрема здійснити нарахування та виплату грошової допомогу при звільненні зі служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби у податковій міліції, компенсацію за невикористану частину відпустки при звільненні, а також компенсацію податку на доходи фізичних осіб та здійснити за період 01.01.2022 по 10.06.2022 нарахування та виплату позивачу сум щомісячного грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень, премій та індексацій грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Разом з тим, КАС України не визначає строків звернення до суду з позовами щодо грошового забезпечення (заробітної плати) осіб, що перебувають на публічній службі, тому таким законом в даному випадку є Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, остання не обмежена будь-яким строком на звернення до суду. Що ж стосується вимог про оскарження наказу від 09.06.2022 № 13 «Про звільнення ОСОБА_1 » та бездіяльності відповідача щодо невнесення змін до нього, строк звернення до суду складає один місяць з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що їй стало відомо про порушення своїх прав 27.01.2023 з повідомлення відповідача за наслідками розгляду рапорта ОСОБА_1 від 17.02.2022. Отже перебіг місячного строку звернення до суду з даним позовом сплив 28.02.2023, тоді як ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом 08.01.2024 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено досудового порядку врегулювання спору в даному випадку.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак представником позивача до позовної заяви не додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом у зазначеній частині вимог та доказів поважності причин його пропуску.

Отже, згідно із частиною першою статті 123 КАС України позивач (представник позивача) має право подати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення пропущеного строку.

Крім того, звертаючись із вимогою про визнання протиправною бездіяльності комісії з реорганізації Державної Фіскальної служби України щодо невнесення змін до наказу Державної Фіскальної служби України від 09.06.2022 року №13 «Про звільнення ОСОБА_1 », позивачем в прохальній частині позову не конкретизовано які ж саме зміни відповідачем не було внесено в оскаржуваний наказ. Одночасно суд звертає увагу, що ОСОБА_1 просить визнати протиправним наказ відповідача від 09.06.2022 №13, при цьому не просить його скасувати. До того ж позивач просить як зобов`язати відповідача внести зміни до відповідного наказу, так і зобов`язати відповідача видати наказ із певними змінами.

У відповідності до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, позивачу слід привести позовні вимоги у відповідність до вимог частини першої статті 5 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Разом з цим, відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем заявлено шість самостійних вимог немайнового характеру, інші вимоги є похідними.

Однак судовий збір за подання до суду адміністративного позову в електронній формі з позовними вимогами немайнового характеру у розмірі 5813,76 грн (1211,20 грн х 0,8=968,96*6=5812,76), позивачем не сплачено.

В позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що майновий стан позивачки не дозволяє сплатити судові витрати внаслідок того, що вона є вимушеною переселенкою з 2014 року, не працює, на пенсійному обліку не перебуває та пенсійні виплати не отримує, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації на територію України вона вдруге вимушена була покинути місце свого проживання, переїхати до іншого міста та винаймати житло. В зв`язку з наведеним, на теперішній час ОСОБА_1 знаходиться в скрутному матеріальному становищі. На підтвердження зазначеного, позивачем надано довідку ВПО, роздруковану з додатку «Дія» та копію виписки АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку ОСОБА_1 .

Розглянувши вищевказане клопотання позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі (частина друга статті 133 КАС України).

Водночас, статтею 8 Закону № 3674-VI визначені умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік(пункт 1);

позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (пункт 2);

предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (пункт 3).

Отже, підстави звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення урегульовані законом та вимагають для вирішення таких питань обов`язково враховувати майновий стан сторони.

За приписами частини першої статті 8 Закону № 3674-VI суд має право (може), а не зобов`язаний, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк або звільнити від його сплати.

На підтвердження майнового стану позивача представником позивача надано довідку про взяття позивача на облік в якості внутрішньо переміщеної особи та копію виписки АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку ОСОБА_1 .

Водночас, для підтвердження майнового стану позивача необхідно надати довідку податкового органу про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2023 рік (попередній календарний рік), яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Суд звертає увагу позивача на те, що надана копія виписки АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку ОСОБА_1 сформована по лютий 2023 року, тоді як з позовом позивачка звертається в січні 2024 року, тому вказана виписка не може вважатись належним доказом незадовільного майнового стану позивача.

Зазначений недолік позовної заяви може бути усунуто шляхом надання довідки про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2023 рік (попередній календарний рік), яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, або оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 5813,76 грн за такими реквізитами для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у Луг. обл./МТГ м. Сєвєр/22030101, код отримувача 37991110, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA4012499, відомча ознака «84» Окружні адміністративні суди, призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Луганський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Литвин Олени Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Державної Фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статті 160, 161 КАС України, в якій привести позовні вимоги у відповідність до вимог частини першої статті 5 КАС України та зазначити електронну пошту позивача, а також надати:

копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я позивача;

докази надіслання рапорта від 25.01.2022 до комісії з реорганізації ГУ ДФС у Луганській області;

копію рапорта від 17.02.2022 на ім`я Голови комісії з реорганізації ДФС України та повідомлення відповідача за наслідками розгляду відповідного рапорта ОСОБА_1 від 17.02.2022;

докази отримання позивачем наказу ДФС України від 09.06.2022 №13 «Про звільнення ОСОБА_3 » 27.01.2023.

довідку податкового органу про суми виплачених позивачу доходів та утриманих податків за 2023 рік (попередній календарний рік), яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків або оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 5813,76 грн;

заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині оскарження наказу відповідача від 09.06.2022 №13 тв бездіяльності щодо невнесення змін до нього, з доказами поважності причин його пропуску.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута позивачу та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяК.Є. Петросян