Справа № 380/14911/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 рокусправа № 380/14911/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комендатура військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерство оборони України щодо не вжиття заходів щодо відновлення прав позивача по отриманню належної виплати та зобов`язати здійснити виплату (вжити заходів щодо виплат вжити заходів передбачених законом щодо виплати) ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 234838,52 грн. за період безпосередньої участі в бойових діях, підчас перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій в період з 01.06.2022 року по 15.09.2022 року.

- визнати протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центр комплектування та соціальної підтримки, щодо не вжиття заходів щодо отриманню належної позивачу виплати та зобов`язати здійснити виплату (вжити заходів передбачених законом щодо виплати) ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 234838,52 грн. за період безпосередньої участі в бойових діях, підчас перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій в період з 01.06.2022 року по 15.09.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Наказом військового коменданта комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів від 01.10.22 року № 72, ОСОБА_1 було призначено додаткову винагороду в розмірі 234838,52 грн ( у розрахунку 100 000 на місяць) за період безпосередньої участі в бойових діях, підчас перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій в період з 01.06.2022 року по 15.09.2022 року. Військовою комендатурою по місцю проходження позивачем служби до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, було скеровано пакет документів для здійснення зазначеної виплати, зокрема наказ про виплату, довідки про безпосередню участь у бойових діях (складені на підставі бойових розпоряджень, рапортів, бойових командирів, журналів ведення бойових дій). Однак, листом Львівського обласного ТЦК та СП (відповідач 2) від 02.12.22 року повернуто надіслані документи без реалізації. Таким чином, на думку позивача, відповідач допустив протиправну бездіяльність, щодо здійснення виплати позивачу додаткової винагороди, згідно з наказом військового коменданта комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів від 01.10.22 року № 72.

Відповідач 1 Міністерство оборони України подало до суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечило з тих підстав, що позивач оскаржує дії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який підпорядковується Оперативному Командуванню «Захід», ІНФОРМАЦІЯ_1 та у подальшому до Генерального штабу Збройних Сил України, а не Міністерству оборони України. Вказує, що ні Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, ні Комендатура військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів не являються структурним (підпорядкованим) підрозділом Міністерства оборони України, а сам позивач не проходить (не проходив) військову службу в апараті Міноборони. Відтак, покликання на протиправну бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 234838,52 грн. за період безпосередньої участі в бойових діях, під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій в період з 01.06.2022 по 15.09.2022 є безпідставним, оскільки Міністерство не є суб`єктом, до повноважень якого належить здійснювати згадану виплату. З урахуванням наведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 - Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав до суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечив. Зазначив, що ОСОБА_1 проходить військову службу в комендатурі військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів, яка перебуває на фінансовому забезпеченні у Львівському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Оскільки виплата додаткової винагороди здійснюється пропорційно часу безпосереднього виконання певних обов`язків, відповідачем поверталися документи для приведення їх у відповідність. 16 червня 2023 року до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшла заява ОСОБА_1 від 09 червня 2023 року про виплату додаткової винагороди в розмірі 234838,52 грн. за період безпосередньої участі в районах ведення бойових дій в період з 01.06.2022 по 15.09.2022. Листом відповідач повідомив ОСОБА_2 про те, що за період з 01.07.2022 по 15.09.2022 виплата винагороди буде проведена, однак, за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 документи містять розбіжності, у зв`язку з чим виплата не буде проведена. Відповідачем 19.07.2023 за період, який не викликав сумніву (документи не містили розбіжностей), здійснено виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в сумі 159 193,55 грн відповідно до наказу військового коменданта комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів від 01.10.2022 № 72, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю № 1039. Разом з тим, позивач включає цей же період для повторної виплати. Розбіжності у документах за червень місяць 2022 року не залежать від дій чи бездіяльності Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки документи, а саме довідка від 02.07.2022 № 313/ОТУЛ/4005д, журнали бойових дій не видавалися та не ведуться Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. З урахуванням наведеного, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа пояснень по суті спору до суду не подала.

Ухвалою суду від 05.07.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.07.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 18.07.2023 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комендатуру військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу в комендатурі військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів, яка перебуває на фінансовому забезпеченні у Львівському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Військовою комендатурою по місцю проходження позивачем служби до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки скеровано пакет документів для здійснення виплати додаткової грошової винагороди капітану ОСОБА_1 за період з 01.06.20222 по 15.09.2022, зокрема наказ про виплату, довідки про безпосередню участь у бойових діях (складені на підставі бойових розпоряджень, рапортів, бойових командирів, журналів ведення бойових дій).

18 листопада 2022 року за вих. № ф/ НОМЕР_1 відповідач надав відповідь військовому коменданту комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів про те, що у довідці від 02.07.2022 № 313/4005 д вказаний наказ від 26.01.2022 (правовий режим воєнного стану введений 24.02.2022), у з зв`язку з чим документи повертаються без реалізації.

Військовою комендатурою по місцю проходження позивачем служби до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повторно скеровано матеріали для здійснення виплати додаткової грошової винагороди капітану ОСОБА_1 .

Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 30 грудня 2022 року за вих. № ф/12488 повідомив військового коменданта комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів про певні розбіжності у документах, у з зв`язку з чим вони були повернуті без реалізації.

Вказана відмова оскаржена позивачем до Міністерства оборони України, відповіді наданої за результатами розгляду скарги матеріали справи не містять.

09.06.2023 року позивач самостійно скерував до Львівського обласного ТЦК та СП наказ з додатками. Відповіді наданої за результатами розгляду скерованих позивачем документів матеріали справи не містять.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 234838,52 грн. за період безпосередньої участі в бойових діях, підчас перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій в період з 01.06.2022 року по 15.09.2022 року, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Згідно з приписами ст.2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.

Як передбачено статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Порядок проходження військової служби в Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

Згідно п. 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.

Згідно з ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року N 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 розділу І вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно п. 2 розділу XXXIV Порядку № 260 передбачено, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії; на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника; з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

Пунктом 4 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань

Пунктом 6 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Пунктом 7 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах, відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 8 розділу XXXIV Порядку №260, командувачами (командирами) угруповань військ (сил), тактичних груп, командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил), тактичної групи (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць.

Підтвердження виконання військовослужбовцями завдань на розгорнутих пунктах управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснюється на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України про включення до складу відповідного пункту управління.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168, в редакції чинній на час прийняття), пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В подальшому до даної постанови вносилися зміни, зокрема установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так, з вищенаведеної правової норми слідує, що відповідно до пункту 1 Постанови № 168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, суд зауважує, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.

Тобто, за відсутності документального підтвердження неведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн не виникає.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 р. №912/а/29, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Відповідно до п.3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Військовою комендатурою по місцю проходження позивачем служби до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, було скеровано пакет документів для здійснення зазначеної виплати, зокрема наказ про виплату, довідки про безпосередню участь у бойових діях (складені на підставі бойових розпоряджень, рапортів, бойових командирів, журналів ведення бойових дій).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 ІІ (Комендатура військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів) від 02.07.2022 №313/ОТУЛ/4005д ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 01 червня по 30 червня 2022 року.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 ІІ від 02.08.2022 №313/ОТУЛ/5504д ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 01 липня по 28 липня 2022 року.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 ІІ від 01.09.2022 №313/ОТУЛ/6720д ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 05 серпня по 31 серпня 2022 року.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 ІІ від 15.09.2022 №313/ОТУЛ/7277д ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 01 вересня по 15 вересня 2022 року.

01.10.2022 військовим комендантом комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів (з адміністративно-господарської діяльності та по технічній частині) винесено наказ №72 «Про виплату винагороди за здійснення заходів по забезпеченню національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії», яким визначено виплатити особовому складу комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів, за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах відповідно додатку 1 до цього наказу.

Додатком 1 до наказу затверджено Список військовослужбовців комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів, які брали безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), яким підтверджена участь у бойових діях у період з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 28.07.2022, з 05.08.2022 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 15.09.2022, зокрема ОСОБА_1 ..

Додатком 1.1 до наказу визначено розмір грошової допомоги, що підлягає виплаті, зокрема за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 70000,00 грн, за період з 01.07.2022 по 28.07.2022 в сумі 70000,00 грн, за період з 05.08.2022 по 31.08.2022 в сумі 60967,62 грн, за період з 01.09.2022 по 15.09.2022 в сумі 33870,90 грн. Загальна сума, що належить до виплати склала 234838,52 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи, зокрема з розрахунково-платіжної відомості №1039 про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Комендатури військових сполучень та додатку до наказу військового коменданта слідує, що ОСОБА_1 здійснено виплату додаткової грошової допомоги в сумі 159193,55 за період з 01.07.2022 по 28.07.2022, з 05.08.2022 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 15.09.2022.

Тобто за період з 01 липня по 15.09.2022, Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки повністю виплачена додаткова грошова винагорода відповідно до наказу №72 від 01.10.2022 за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог у цій частині належить відмовити.

Крім того, позовні вимоги заявлені до Міністерства оборони України також не підлягають задоволенню оскільки, Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, ні Комендатура військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів не являються структурним (підпорядкованим) підрозділом Міністерства оборони України, а сам позивач не проходить (не проходив) військову службу в апараті Міноборони. Міністерство не є суб`єктом, до повноважень якого належить здійснювати виплату додаткової грошової допомоги позивачу.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода у період з 01.06.2022 по 30.06.2022.

Разом з тим суд враховує, що факт прийняття позивачем участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, що відповідачем під час розгляду справи не спростовано.

Судом з довідки №313/ОТУЛ/4005д від 02.07.2022, становлено, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 01.06.2022 по 30.06.2022. Підставою для складення довідок зазначено: наказ командира військової частини НОМЕР_2 -11 від 26.01.2022 №20/дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 -11 від 12.02.2022 № БР-0І74дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 25.02.2022 № БР-0212дск, наказ командира військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 09.03.2022 № 45/дск, журнали ведення бойових дій військової частини НОМЕР_2 -11 за обліковими номерами: від 15.05.2022 №313/ПКП/2309т; від 15.05.2022 №313/ПКП/2310т; від 15.05.2022 №313/ПКП/2311т; від 15.05.2022 №313/ПКП/2312т; від 16.05.2022 №313/ПКП/2313т; від 31.05.2022 №313/ПКП/2989т, наказ командира військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 11.06.2022 № 2/дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 від 11.06.2022 № БР-01дск, журнали ведення бойових дій військової частини НОМЕР_3 за обліковими номерами: від 11.06.2022 №313 /ПКП/3585т; від 15.06.2022 №313/ОТУ/80т; рапорт начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_5 про безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 01 червня до 30 червня 2022 року (від 30.06.2022 №266/0 ГУ Л/Р)..

Тому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що вказана довідка містить розбіжності з огляду на те, що вказана довідка містить усю необхідну інформацію, зокрема про період безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах та підставу участі в них.

Суд враховує, що під час розгляду справи відповідачем не надано доказів щодо визнання вищевказаної довідки недійсною або її відкликання.

Разом з тим суд вважає, що у цій ситуації позивач не може нести тягар негативних наслідків від дій суб`єктів владних повноважень в частині щодо складення документів щодо участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, відтак не може бути підставою для відмови у виплаті спірної доплати.

Крім того, підставність виплати винагороди, обгрунтована бойовими розпорядженнями, рапортами бойових командирів, журналами ведення бойових дій, що знайшло відображення у відповідних довідках.

Відповідно до наведених документів видано наказ коменданта комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів від 01.10.22 року № 72, який (наказ) є чинним і підлягає до обов`язкового виконання.

Наведене додатково свідчить про те, що відповідна довідка доводить участь позивача у відповідних діях та забезпеченні відповідних заходів у вказаній у довідці період.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд).

Так, у справі "Рисовський проти України", № 29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 року, пункти 70, 71, Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі 70000 грн на місяць відповідно до Постанови № 168 у зв`язку з безпосередньою участю в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 01.06.2022 по 30.06.2022 (за повний місяць).

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд висновує, що заявлений позов належить задовольнити частково шляхом визнання протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови № 168, за безпосередню участь у бойових діях або заходах з 01.06.2022 по 30.06.2022 у розмірі 70000 грн, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу зазначеної винагороди за вказаний період.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Міністерства оборони України (адреса: пр-т. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ), Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (м. Львів, вул. Івана Франка, 25, 79005 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комендатуру військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Львів (79000, м. Львів, вул. Листопадового Чину, 22; ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 70000 грн за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 року.

Зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій з 01.06.2022 по 30.06.2022 у розмірі 70000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна