Справа № 380/19414/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 рокусправа № 380/19414/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

встановив:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову винесену відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.05.2023 № ПШ015833.

Ухвалою від 22.08.2023 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що враховуючи інформацію яка викладена в акті перевірки, який став підставою для винесення оскарженої постанови, ФОП ОСОБА_1 здійснював міжнародне перевезення вантажів, так як водій надав для перевірки міжнародну товарно-транспорту накладну CMR. Це позивачем не заперечується. Також в акті перевірки відповідач зазначає, що цифровий тахограф, яким обладнаний транспортний засіб був повірений, що підтверджує факт перевірки останнім відповідних документів. Водій на вимогу інспектора надав роздруківку з тахографа, з інформації якого вбачається, що за кермом перебуває інший водій. Однак, водій надав пояснення причин такої ситуації, оскільки тахограф не видає картку водія - знаходиться у несправному стані, тому останній від руки записує дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, однак інспектор цього не врахував.

Також вказує, що відповідач на адвокатський запит надав документи підтверджуючі надсилання на адресу позивача запрошення на розгляд матеріалів справи про порушення законодавства. Як вбачається із поштового конверту, який повернувся із відміткою Укрпошти відправнику, без вручення «за закінченням зберігання», адресою отримувача ФОП ОСОБА_1 вказано АДРЕСА_1 , що є порушенням, оскільки вказана адреса є невірною, оскільки місцезнаходження ФОП Шолок є село Сокільники (копія виписки з ЄДРПОУ надається). Дане підтверджує порушення відповідачем порядк

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області подав відзив на позовну заяву від 06.09.2023 (вх. № 67988), у якому зазначає, що повідомлення про розгляд справи, яке зареєстроване у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.04.2023 за № 27631/31/24-23, було направлено за адресою АДРЕСА_1 , проте за індексом 81130, що присвоєно поштовому відділенню, яке знаходиться у селі Сокільники. Факт направлення даного повідомлення підтверджується Фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 29.04.2023 та списком рекомендованих відправлень №5690 (додається). Аналогічно у списку рекомендованих відправлень №5690 зазначено адресу, за якою відправляється рекомендований лист - Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130.

Також зазначає, що відсутність у водія особистої картки водія має наслідком ненадання водієм роздруківки на паперовому носії інформації про власну роботу та відпочинок за відповідний день, що є самостійною підставою для застосування до особи адміністративно-господарського штрафу передбаченого абзацом 6 частини першої статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт». Звертає увагу , що водієм транспортного марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 не заперечувалися встановлені у акті проведення перевірки порушення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 18.09.2023 (вх. № 70805), у якому зазначає, що поштовий індекс 811300, це індекс села Сокільники не може вважатися доказом правомірності дій відповідача, оскільки саме відправник поштового відправлення повинен пересвідчитися у правильності зазначення адреси яка зазначається на поштовому відправленні (заповнити конверт), а так як вбачається із копії конверту та інформацій яка міститься на сайті Укрпошти по коду поштового відправлення 72, адреса отримувача була вказана саме село Солонка, індекс 81131, яке не є місцезнаходження позивача.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Посадовими особами відділу державного нагляду (контроль) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку від 03.04.2023 № 013983 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме перевірку транспортного засобу VOLVO FH 13 460, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 03.04.2023 № 350273.

Під час перевірки виявлено порушення під час здійснення міжнародних вантажних перевезень з THISTED (Данія) до POCHUIKY (Україна) згідно CMR (вантаж goods as per) транспортним засобом обладнаним цифровим діючим повіреним контролюючим пристроєм тахографом за відсутності документів, визначених статтею 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме водій використовує сторонню картку водія.

У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 6 частина 1 виконання резидентами України міжнародних перевезень вантажів без реєстраційного листка режимів праці та відпочинку водія, а саме роздруківка даних робочого часу та відпочинку водія ОСОБА_2 за 03.04.2023 на паперовому носії..

Водій з актом ознайомлений. Пояснення у водія відсутні. Водій акт підписав.

Згідно з постановою начальника відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області від 24.05.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ15833 до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративний штраф у розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-III). Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно з частиною 14 статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 387/2011 (далі - Положення), Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України.

Укртрансінспекція реалізовує свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління (пункт 7 Положення).

За приписами підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення Укртрансінспекція, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює нагляд за дотриманням вимог щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища автомобільним, залізничним транспортом; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: у випадках, передбачених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення (підпункт 5 пункту 6 Положення).

Статтею 53 Закону № 2344-ІІІ визначено, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

- дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);

- білетно-облікову документацію;

- схему маршруту.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів нерезиденти повинні мати:

- дозвіл України;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень);

- білетно-облікову документацію.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відтак, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних перевезень пасажирів (зокрема встановлено обов`язок водіїв роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.)

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджений Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі по тексту - Порядок №1567), яким передбачена процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Відповідно до абзацу 1 пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з пунктом 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Отже, справа про порушення без участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання розглядається лише у разі належного повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи в порядку, визначеному пунктом 26 Порядку № 1567, під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Водночас Порядком № 1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації щодо вручення суб`єкту господарювання повідомлення про розгляд справи. Відтак, якщо на розгляд справи про правопорушення не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду цієї справи.

Суд зазначає, що повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства 24.04.2023 направлене ФОП ОСОБА_1 (за адресою АДРЕСА_2 ) засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення штриховий кодовий ідентифікатор 472.

Натомість, згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованим місцезнаходженням позивача є:

АДРЕСА_2 .

Суд враховує, що саме вказана адреса зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 22.02.2022, яке надавалось працівникам відповідача водієм ОСОБА_3 під час проведення перевірки.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що повідомлення про розгляд справи було направлено за адресою АДРЕСА_1 , проте за індексом 81130, що присвоєно поштовому відділенню, яке знаходиться у селі Сокільники, також у списку рекомендованих відправлень № 5690 зазначено адресу, за якою відправляється рекомендований лист - Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130.

Згідно з відстеженням поштового відправлення № 472 таке прибуло у точку видачі/доставки за адресою: 81131, с. Солонка. Рекомендований лист № 472 повернувся на адресу відповідача за закінченням терміну зберігання.

Вказане дає підстави для висновків про те, що позивачу повідомлення про час, дату і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за адресою його місцезнаходження жодним із передбачених пунктом 26 Порядку №1567 способів не надсилалося.

У справі відсутні будь-які докази того, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

У зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості реалізувати право на захист, шляхом направлення представника для участі у розгляді справи.

Позбавлення позивача можливості взяти участь у розгляді справи, яка стосується безпосередньо позивача, є істотним порушенням процедури розгляду такої справи.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №826/1632/17.

Суд наголошує, що розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт можливий за відсутності уповноваженої особи автомобільного перевізника лише у разі його належного сповіщення про розгляд справи.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №742/3757/16-а, від 31.01.2019 у справі №760/10803/15-а, від 19.09.2019 у справі №686/21230/16-а, від 30.09.2019 у справі №486/92/17, від 14.11.2019 у справі №815/1570/16, від 06.12.2019 у справі №804/7725/17, від 24.12.2019 у справі №360/403/19.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 у справі № 308/12552/16-а вказав про те, що повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим органом справи, яка її стосується.

Факт неповідомлення особи, яка притягується до відповідальності про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є підставою для визнання постанови у такій справі неправомірною, та такою, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань, як одного із елементів принципу верховенства права.

Оскільки відповідач під час розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт та прийняття спірної постанови не дотримався вимог Порядку № 1567, оскаржена постанова про накладення адміністративно - господарського штрафу на позивача є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам позивача на підтримку заявлених позовних вимог, позаяк вони не впливають на викладений висновок суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржена постанова про накладення адміністративно - господарського штрафу на позивача прийнята необґрунтовано, без врахування всіх обставин у справі, а тому така постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область, 81500) про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.05.2023 № ПШ015833 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

3. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1073,60 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.01.2024.

Суддя Кедик М.В.