Справа № 400/3466/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 р. № 400/3466/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () стосовно не зарахування під час обчислення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), стажу роботи з 09.06.2008 по 26.10.2022 у подвійному розмірі на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ;

- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () щодо невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () здійснити перерахунок (допризначення) пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши під час обчислення пенсії стаж роботи з 09.06.2008 по 26.10.2022 у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, починаючи з 15.11.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () здійснити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач протиправно не обчислив у подвійному розмірі додатковий стаж за роботу на посадах молодшої медичної сестри у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та операційно-анестезіологічному відділенні з ліжками інтенсивної терапії у КНП «Миколаївський обласний центр онкології» в період з 09.06.2008 по 26.10.2022 відповідно до ст.60 Закону України « Про пенсійне забезпечення» та протиправно відмовлено у призначенні та виплаті одноразової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Ухвалою від 14.04.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначає, що пенсія нарахована позивачці відповідно до вимог чинного законодавства. Закон України № 1058 набув чинності 01.01.2004, тому дія ст.60 Закону України № 1788 поширюється по 31.12.2003. Щодо невиплати одноразової допомоги відповідач зазначає, що згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 від 28.07.1981 позивачка з 12.12.2006 (запис № 28) працює в Миколаївському обласному онкодиспансері на посаді молодшої медсестри. Однак, розділом 2 Постанови № 909 посада молодшого медичного персоналу не передбачена. Таким чином, оскільки страховий стаж на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років у Позивачки відсутній, то й вимога про виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали, суд встановив наступне.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058) з 15.11.2022.

23.02.2023 позивачка звернулась до відповідача з заявою про зарахування періодів роботи у реанімації онкодиспансеру з 09.06.2008 по 26.10.2022 до страхового стажу в подвійному розмірі та виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV Закону №1058.

09.03.2023 за вих. № 3740-3057/К-02/8-1400/23 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що періоди роботи позивачки зараховані до страхового стажу в одинарному розмірі, оскільки Законом № 1058 не передбачено можливості зарахування періодів роботи у подвійному розмірі у визначених законодавством закладах охорони здоров`я, а право на виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV Закону №1058 відсутнє.

Позивачка не погоджуючись з відмовою відповідача, звернулась з даним позовом до суду.

Суд вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Відповідно до ст.24 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до його Преамбули цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За правилами частини 4 статті 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивачки за перерахунком пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Під час розгляду справи судом встановлено і не заперечується відповідачем, що протягом спірного періоду позивачка працювала у закладі охорони здоров`я на посаді молодшої сестри медичної у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та операційно-анестезіологічному відділенні з ліжками інтенсивної терапії у КНП «Миколаївський обласний центр онкології».

Таким чином, за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 09.06.2008 по 26.10.2022 на посаді молодшої медичної сестри у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та операційно-анестезіологічному відділенні з ліжками інтенсивної терапії у КНП «Миколаївський обласний центр онкології» підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо протиправності відмови відповідача зарахувати спірні періоди до стажу роботи на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №214/3705/17 , від 06.06.2022 по справі № 510/1593/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058, суд зазначає наступне.

Так, з листа та відзиву відповідача вбачається, що підставою для відмови у виплаті позивачці одноразової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 стало те, що розділом 2 Постанови № 909 посада молодшого медичного персоналу не передбачена.

Згідно записів книжки НОМЕР_2 від 28.07.1981 позивачка з 12.12.2006 (запис № 28) працює в Миколаївському обласному онкодиспансері на посаді молодшої медичної сестри.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 (далі-Перелік №909). Так, у розділі 2 "Охорона здоров`я" цього Переліку №909 визначено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років.

Крім того, у примітці 2 до Переліку №909 установлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком дає право на пенсію за вислугу років, незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Визначення поняття "заклад охорони здоров`я" міститься у статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" №2108-XII від 19 листопада1992 року, згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Водночас, вищезазначеною статтею визначено поняття медичної допомоги - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами та медичного обслуговування - діяльність закладів охорони здоров`я та фізичних осіб-підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров`я, що не обов`язково обмежується медичною допомогою, але безпосередньо пов`язана з її наданням.

Середній медичний персонал надає долікарську медичну допомогу, здійснює догляд за хворими, виконує під керівництвом лікаря/старшої медичної сестри профілактичну, діагностичну, лікувально-реабілітаційну, санітарно - противоепидемічну і організаторську роботу. До складу середнього медичного персоналу входять фельдшера, акушерки, медичні сестри, санітарні фельдшери, фельдшери-лаборанти, рентгено-лаборанти, зубні лікарі, зубні техніки та інші. Медична сестра працює у лікувально-профілактичному або дошкільному забезпечує належний догляд за хворими, веде спостереження за станом їх здоров`я, надає невідкладну долікарську допомогу, стежить за гігієною хворих. Специфіка діяльності медсестер визначається типом і профілем установи (відділення), в якому вона працює, а також займаної посади.

Згідно довідки від 27.10.2022 №18-95 №3/01, що видана КНП «Миколаївський обласний центр онкології», в якій зазначений перелік функціональних обов`язків, позивачка виконувала всі вищезазначені функціональні обов`язки медсестри.

Таким чином, посада позивачки належить до середнього медичного закладу.

Верховним Судом неодноразово зроблено правовий висновок про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю :у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії (зокрема, у постанові від 24.04.2019 по справі № 450/3061/16-а).

Так, матеріалами справи підтверджено, що на день досягнення пенсійного віку позивачка працювала у КНП «Миколаївський обласний центр онкології» на посаді молодшої медичної сестри з догляду за хворими, також станом на момент досягнення пенсійного віку жодні інші пенсії їй раніше не призначались, що не заперечується відповідачем, спеціального стажу (з урахуванням кратності згідно ст.60) має 30 років 4 місяці 2 дні.

З огляду на вищевикладене, позивачка має право на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058, а відмова відповідача є протиправною.

Вимоги позивачки про зобов`язання відповідача надати звіт відповідно до ст. 382 КАС України в розумінні норм КАС України не є позовною вимогою, а є правом суду зобов`язати або не зобов`язувати суб`єкта владних повноважень, на якого покладені певні обов`язки, надати у встановленому судом строк звіт про виконання судового рішення. У суду немає підстав вважати, що рішення суду відповідачем не буде виконуватись.

Правові підстави допустити рішення до негайного виконання відсутні, оскільки ст. 371 КАС України містить вичерпний перелік рішень, до яких рішення зобов`язального характеру (якими є позовні вимоги по даній справі) не відноситься.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) у зарахуванні під час обчислення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) стажу роботи з 09.06.2008 по 26.10.2022 у подвійному розмірі на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) здійснити з 15.11.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши під час обчислення пенсії стаж роботи з 09.06.2008 по 26.10.2022 у подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

4. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) у виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) здійснити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов