Справа № 580/3944/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року справа № 580/3944/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (далі Департамент, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради б/н від 26.01.2023 та рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради б/н від 07.04.2023 про відмову у призначенні компенсації ОСОБА_1 , як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі;

- зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити призначення та виплату компенсації ОСОБА_1 , як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з моменту звернення, а саме з 01.12.2022 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка здійснює догляд за чоловіком, інвалідом війни І групи та учасником ліквідації на ЧАЕС 1 категорії, у зв`язку із чим їй із листопада 2021 року призначена компенсація по догляду за чоловіком. За наслідками повторного звернення позивачки, відповідач відмовив у призначенні спірної компенсації, зазначивши, що сума балів індивідуальних потреб ОСОБА_2 55 і вище.

Рішення Департаменту про відмову у призначенні компенсації позивачка вважає протиправними та зазначає про їх не відповідність фактичним обставинам, стану здоров`я ОСОБА_2 та здатності його самообслуговування та повністю суперечить висновку лікарів, про те, що у ОСОБА_2 наявні невиліковні порушення функцій організму через які він не може самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Позивачка також звертає увагу на невідповідність встановлених обставин здоров`я ОСОБА_2 , оскільки у висновку від 06.01.2023 № 12 сума балів складала 44,5 і людина потребувала догляду, а у висновку від 06.04.2023 № 7 сума балів складала 74 і людина вже не потребує догляду.

Ухвалою від 29.05.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.09.2023 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що при повторній оцінці індивідуальних потреб фахівцем департаменту згідно з висновком про результати комплексного визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 сума балів становила 74, тобто особа не потребує постійного стороннього догляду. При складанні акта проведення обстеження сім`ї № 342 від 31.03.2023 встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з чоловіком. Соціальні послуги надаються частково.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю I групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 357052 від 03.11.2021 виданої Обласною МСЕК № 1, потребує постійної сторонньої допомоги, часткова залежність від сторонніх осіб.

16.12.2021 ОСОБА_2 Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області надано висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійної основі, відповідно до якого рекомендовано ОСОБА_2 отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійної основі від фізичної особи безтерміново.

Рішенням від 08.02.2022 (а.с. 67) Департамент соціальної політики Черкаської міської ради призначив ОСОБА_1 компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги, з 03.11.2021 довічно.

02.12.2022 позивачка повторно звернулась до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про отримання за надання соціальних послуг на непрофесійній основі.

Згідно висновку від 06.01.2023 № 12 про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг комісією встановлено що ОСОБА_2 потребує надання соціальних послуг з догляду, сума балів становить 44,5.

Відповідно до Актів проведення обстеження сім`ї від 17.01.2023, 20.01.2023, 24.01.2023 посадові особи відповідача здійснили вихід за місцем проживання позички, проте обстеження не здійснили зазначивши, що заявниці та її чоловіка не було вдома.

Рішенням від 26.01.2023 (а.с. 59) Департамент соціальної політики Черкаської міської ради відмовив позивачці у призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, зазначивши, що позивачка немає права на державну соціальну допомогу за висновком Акту обстеження спільного проживання.

09.03.2023 позивачка повторно звернулася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про отримання за надання соціальних послуг на непрофесійній основі.

Відповідно до Акту проведення обстеження сім`ї від 31.03.2023 № 342 посадові особи відповідача здійснили вихід за місцем проживання позички, у висновку, за наслідками обстеження зазначили, що соціальні послуги надавалися без дотримання державних стандартів соціальних послуг.

Згідно висновку від 06.04.2023 № 7 про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг комісією встановлено що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду, сума балів становить 74.

Рішенням від 07.04.2023 (а.с. 44) Департамент соціальної політики Черкаської міської ради відмовив позивачці у призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, зазначивши, що позивачка немає права на державну соціальну допомогу, оскільки сума балів індивідуальних потреб від 55 і вище.

Рішення відповідача про відмову у призначенні компенсації позивачка вважає протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулась до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України № 2671-VIII від 17.01.2019 Про соціальні послуги (далі Закон № 2671-VIII).

Зокрема, відповідно до ст.1 Закону № 2671-VIII соціальні послуги дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. ч. 6 і 7 ст. 13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органу, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Відповідно до ст. 21 Закону № 2671-VIII рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах. Рішення про відмову у наданні соціальної послуги може бути оскаржено у судовому порядку.

Постановою від 23 вересня 2020 року № 859 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, який встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є, серед іншого, громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями (далі Порядок № 859).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 859 компенсація не призначається:

1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи);

2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу;

3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.

Згідно пункту 6 Порядку № 859 для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.

Відповідно до п. п. 10, 10-1 Порядку № 859 компенсація призначається на 12 місяців і виплачується щомісяця.

Для продовження виплати компенсації на наступний строк подаються заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї), документи, зазначені в абзацах шостому - дванадцятому підпункту 1 пункту 7 цього Порядку, крім копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді, якщо їх видано безстроково або строк не зазначено.

Згідно пункту 14 Порядку № 859 компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається уповноваженим органом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями уповноваженого органу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики.

Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 407 від 09.03.2021 Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я затверджено форму первинної облікової документації № 080-2/о Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та інструкцію щодо її заповнення.

Згідно Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-2/о Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги (п. 3).

Висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Висновок призначений для надання до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міської, міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (пункт 10).

Суд встановив, що підставою для відмови позивачці у призначенні компенсації згідно рішення від 26.01.2023 слугувало неможливість підтвердження факту сумісного проживання та факту догляду (згідно Акту від 24.01.2023 № 110).

Надаючи оцінку вказаним підставам для відмови, суд зазначає таке.

Рішенням від 08.02.2022 (а.с. 67) Департамент соціальної політики Черкаської міської ради про призначення компенсації призначив ОСОБА_1 компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги, з 03.11.2021 довічно.

Відповідно до п. 10-1 Порядку № 859 для продовження виплати компенсації на наступний строк подаються заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, декларація про доходи та майновий стан, документи, зазначені в абзацах шостому - дванадцятому підпункту 1 пункту 7 цього Порядку, крім копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді, якщо їх видано безстроково або строк не зазначено.

Суд встановив, що до заяви від 01.12.2022 (а.с. 46-50) позивачка додала необхідні документи для продовження виплати компенсації на наступний строк.

Суд звертає увагу, що відповідно до Висновку від 16.12.2021 (форма № 080-2/о) ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, висновок є безтерміновим.

Згідно Висновку від 06.01.2023 № 12 про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг та у показниках за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг вказано, що за результатами індивідуальних потреб встановлено що ОСОБА_2 потребує надання соціальних послуг з догляду. Сума балів становить 44,5, група рухової активності четверта.

Суд врахував, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю I групи, потребує постійної сторонньої допомоги, часткова залежність від сторонніх осіб, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 357052 від 03.11.2021 виданої Обласною МСЕК № 1.

Згідно із п. 14 Порядку 859 для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями уповноваженого органу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики.

Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.

Тобто, акт про проведення обстеження сім`ї є обов`язковим лише у випадку коли особа, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та особа, яка надає ці послуги проживають окремо, або зареєстровані за різними місцями проживання.

У спірних правовідносинах зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та її чоловіка за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями про зареєстроване місце проживання у паспортах громадянина України (а.с. 15, 18).

Суд врахував, що однією із обставин, з якою пов`язане право надавача соціальних послуг на отримання спірної компенсації є обставина спільного проживання із отримувачем соціальних послуг. Разом з тим, відмовляючи у призначенні позивачці спірної виплати, відповідач у рішенні від 26.01.2023 не зазначив жодних обставин, що вказували б на те, що позивачка проживає окремо від чоловіка та не здійснює за ним догляд. В свою чергу, посилання у спірному рішенні на висновки Акту обстеження спільного проживання, суд вважає необґрунтованими, оскільки на дату постановлення спірного рішення обстеження спільного проживання відповідач так і не здійснив. Суд врахував, що посадові особи відповідача здійснювали дії, спрямовані на обстеження сім`ї ОСОБА_2 , однак, на переконання суду, за відсутності встановлених обставин, що прямо позбавляють позивачку права на отримання спірної компенсації, рішення про відмову у призначенні компенсації від 26.01.2023 є необґрунтованим.

Суд врахував, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021 у справі №280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд зазначає, що спірне рішення від 26.01.2023 є необґрунтованим, оскільки у спірному рішенні не визначено, які саме фактичні підстави слугували його прийняттю.

Невмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень є підставою для його скасування, у зв`язку із чим в цій частині позовні вимоги належить задовольнити.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Обираючи належний та ефективний захист порушеного права позивачки суд врахував, що перевірка наявності підстав та умов для призначення спірної компенсації відноситься до компетенції та повноважень відповідача, у зв`язку із чим суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 01.12.2022 (вх. № 22005/28-5/01-9) про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 із доданими матеріалами та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

Щодо правомірності рішення відповідача про відмову у призначенні компенсації від 07.04.2023, суд врахував таке.

Суд встановив, що за наслідками розгляду заяви позивачки від 09.03.2023, відповідач здійснив комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб ОСОБА_2 , результати зазначені у Висновку від 06.04.2023 № 7 (а.с. 37) відповідно до якого ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду. Сума балів становить 74. З урахуванням зазначеного, рішенням від 07.04.2023 відповідач відмовив позивачці у призначенні спірної компенсації з підстав того, що сума балів індивідуальних потреб від 55 і вище.

Суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є, зокрема особами з інвалідністю I групи.

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Суд зазначає, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 357052 від 03.11.2021 ОСОБА_2 є особою з інвалідністю I групи (потребує постійної сторонньої допомоги, часткова залежність від сторонніх осіб). Згідно Акту обстеження сім`ї № 342 від 31.03.2023 (а.с. 32) встановлено, що позивачка постійно проживає разом із чоловіком.

Таким чином, у спірних правовідносинах наявні усі умови встановлені ч.6 ст. 13 Закону № 2671-VIII для надання позивачкою соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та відповідно для отримання спірної компенсації.

Суд зазначає, що спірне рішення не містить жодних посилань на нормативно-правовий акт, який визначає, що у разі визначення ступеня індивідуальних потреб (55 і вище) спірна компенсація не призначається.

З урахуванням зазначеного, рішення відповідача про відмову у призначенні компенсації від 07.04.2023 є необґрунтованим, у зв`язку із чим його належить скасувати.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, то частина понесених позивачкою судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради б/н від 26.01.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради б/н від 07.04.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2022 (вх. № 22005/28-5/01-9) про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 із доданими матеріалами та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивачка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );

2) відповідач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (18005, м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, 9).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 16.01.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК