Справа № 340/227/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

16 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/227/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді НАУМЕНКА В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького відділу державної виконавчої служби у Кропивниицькому районі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Кропивницького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні ВП №48067706 щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №48067706 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2022 року;

2) зобов`язати Кропивницький відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Південно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження ВП №48067706 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2022 року

Позивачем одночасно з позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні №48067706 з примусового виконання виконавчого листа №390/1726/14-к, виданого 08.05.2015 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, щодо конфіскації всього майна ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За приписами частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову ОСОБА_1 подана одночасно з пред`явленням позову, а отже така заява може бути розглянута судом, у провадженні якого перебуває справа.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову без участі сторін.

Вирішуючи по суті заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. До того ж, забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту заявнику до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що підстави, визначені статтею 150 КАС України є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18).

Натомість, до заяви про забезпечення позову позивачем не додано жодних доказів, які б свідчили про те, що виконавче провадження №48067706 на даний час триває та органом ДВС вчиняються виконавчі дії у межах вказаного провадження; доказів про те, що станом на день звернення майно ОСОБА_1 знаходиться під арештом, накладеним у ході виконання ВП №48067706, та яке може бути конфісковано до завершення розгляду даної справи; будь-яких інших доказів порушення органом ДВС в ході виконання ВП №48067706 прав заявника на володіння та розпорядження власним майном.

Суд зазначає, що до заяви про забезпечення позову не надано навіть копії судового рішення у справі №390/1726/14-к, на підставі якого, за твердженням заявника, видано виконавчий документ, який став підставою для відкриття ВП №48067706, як не надано й копії постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження. Єдиним додатком до заяви про забезпечення позову є квитанція про сплату судового збору.

На думку суду, відсутність будь-яких додатків до заяви про забезпечення позову перешкоджає можливості встановити обставини, зазначені у такій заяві та пересвідчитись в існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі.

Наведені позивачем доводи про протиправну бездіяльність органу ДВС потребують з`ясування та перевірки їх доказами на стадії розгляду справи по суті та не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає, що наведені у заяві доводи у сукупності з наданими до суду доказами не свідчать про те, що невжиття запропонованих заявником заходів може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, як це передбачено пунктом 1 частини 2 статті 150 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №48067706 з примусового виконання виконавчого листа №390/1726/14-к, виданого 08.05.2015 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, щодо конфіскації всього майна ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду у справі - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО