Справа № 380/16793/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 рокусправа № 380/16793/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №353866 від 14.04.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не надав на адвокатський запит документів підтверджуючих надсилання на адресу позивача запрошення на розгляд матеріалів справи про порушення законодавства, так як таке не надсилалося, оскільки ФОП ОСОБА_1 не отримував його, а тому був позбавлений права надати свої пояснення та спростувати порушення викладені в акті перевірки. Крім цього, відповідачем визначена неправильна кваліфікація зафіксованого порушення, оскільки відповідно до абз. 11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів), реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Враховуючи інформацію яка викладена в акті перевірки №348228, який став підставою для винесення оскаржуваної постанови, ФОП ОСОБА_1 здійснював міжнародне перевезення вантажів, так як водій надав для перевірки міжнародну товарно-транспорту накладну CMR. Це позивачем не заперечується. Також в акті перевірки відповідач зазначає, що цифровий тахограф, яким обладнаний транспортний засіб був повірений, що підтверджує факт перевірки останнім відповідних документів. Водій на вимогу інспектора надав роздруківку з тахографа, з інформації якого вбачається, що за кермом перебуває інший водій. Однак, водій ОСОБА_2 надав пояснення причин такої ситуації, оскільки тахограф не видає картку водія - знаходиться у несправному стані, тому останній від руки записує дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, однак інспектор цього не врахував. Вказує, що інспектор зазначивши в акті про порушення «невикористання особистої картки водія» підтверджує те, що водій мав у наявності картку і її пред`явив інспектору до перевірки. Однак, як вказано в акті перевірки, не використання індивідуальної картки водія до цифрового тахографа не є порушенням вимог ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт», так як перелік документів, визначених в ст. 53 відповідного закону, не містить такого обов`язкового документу як невикористання індивідуальної картки водія до тахографу. Наведені обставини у сукупності показують про відсутність порушення зі сторони позивача статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за порушення якої передбачена ч.1 абз. 6 ст.60 Закону, що свідчить про відсутність правових підстав для притягнення до відповідальності шляхом винесення спірної постанови.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи та мав реальну можливість бути присутнім при такому розгляді, надати пояснення чи зауваження. Тому, відповідно до норм пункту 27 Порядку № 1567 розгляд справи відбувся за наявними матеріалами перевірки без участі позивача. Зауважує, що на момент проведення перевірки у водія транспортного засобу марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 була відсутня роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія у зв`язку із відсутністю у слоті тахографа особистої картки водія (чіп), що є порушенням вимог ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Водієм транспортного засобу не заперечувались встановлені у акті проведення перевірки порушення, а позивач у позовній заяві не заперечує факт відсутності особистої картки водія. Крім цього, згідно роздруківки даних тахографа за 03.03.2023, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом з чужою карткою водія, а саме ОСОБА_4 . Звертає увагу, що в ході рейдової перевірки 03.03.2023 встановлено, що транспортний засіб марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 був обладнаний тахографом (використовується особиста картка водія), отже застосування абзацу 11 ч. 1 ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт» є неможливим.

У поданій до суду відповіді на відзив представник позивача зазначила, що відповідач не заперечує факту того, що водій позивача на момент перевірки представив інспектору усі документи передбачені ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт», в тому числі у зв`язку із тим що транспортний засіб позивача обладнаний електронним тахографом, водій надав доступ інспектору до тахографа, а також надав роздруківку на паперовому носії інформацію про роботу відпочинок водіїв, як визначено ч. 8 ст. 53. Між тим, інспектор з отриманої від водія роздруківки виявив, що у електронному тахографі міститься інформація про режим роботи іншого водія. Дане не заперечується позивачем (про що було вказано у позовній заяві), зокрема водій під час перевірки пояснював інспектору, який не врахував це у висновках акту перевірки, тахограф який знаходиться у транспортному засобі не видає картку водія, яка там «застрягла», тому водій ОСОБА_2 не може установити в тахограф свою індивідуальну картку, яка у нього є в наявності та представлялася інспектору. З огляду на це водій відмовився підписувати акт, висновки якого не відповідали дійсності, а пояснення водія інспектор не зазначив у акті. Враховуючи дану ситуацію, позивач розраховував на те, що під час розгляду справи останній матиме змогу надати свої пояснення, та підтверджуючі факт несправності тахографа документи, однак відповідач умисно не повідомив позивача, чим порушив права та законні інтереси ФОП ОСОБА_1 . До матеріалів позовної заяви ФОП ОСОБА_1 було долучено акт від 10 квітня 2023 року ліцензованої організації ФОП ОСОБА_5 про перевірку тахографа, яким останній встановив збій роботи програмного та механічного забезпечення тахографа, що стало причиною неможливості вилучення попередньої картки водія. З огляду на ситуацію яка склалася, ФОП ОСОБА_1 готовий нести відповідальність за порушення режиму праці та відпочинку водіїв, однак притягнення до відповідальності за частиною 6 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

За результатами перевірки 03.03.2023 уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті під час перевірки транспортного засобу RENAULT, номерний знак НОМЕР_2 , на автодорозі «Львів-Шегині», 10 км, виявлено порушення ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ЄУТР при здійсненні міжнародних перевезень вантажів згідно CMR-343094 від 02.03.2023. Водій ОСОБА_3 не використовував особисту картку водія при обладнаному та повіреному цифровому тахографі, відсутня інформація по режиму праці та відпочинку водія за поточний день 03.03.2023. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 6 частина 1 виконання нерезидентами та резидентами України міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених ст. 53 цього Закону. Щодо виявлених порушень, водій транспортного засобу з актом ознайомлений, проте від його підписання відмовився. Ці відомості підтверджені актом від 03.03.2023 №348228 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Суд встановив, що відповідно до CMR №343094 від 02.03.2023 автомобільний перевізник PE ОСОБА_6 здійснював перевезення вантажу з пункту смт. Жвирка, Львівська область, Україна до пункту Kirchlengera, Germany.

Листом від 06.03.2023 відповідач повідомив позивача про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбудеться 12.04.2023 року з 10:00 до 13:00 год. за адресою: Львівська обл., м. Городок, вул. Львівська, буд. 659А/2.

14.04.2023 відповідач прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ016006 (далі оскаржена постанова), якою вирішено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн. за допущення виконання нерезидентами та резидентами України міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абзацом 6 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; Закон №2344-III).

Згідно із ст. 5 №2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державний контроль за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснює урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Згідно ст. 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Надаючи оцінку аргументам позивача про неповідомлення його про час і місце розгляду справи, а відтак і позбавлення його можливості надати свої пояснення та спростувати порушення, суд виходить з такого.

Частиною 4 ст. 60 Закону №2344-III встановлено, що порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів регламентовано пунктами 20-30 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; Порядок №1567).

Відповідно до пунктів 20-21 вказаного Порядку виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

В абзаці першому пункту 25 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з пунктом 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

З аналізу даних правових норм слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Суд зауважує, що обставини щодо належного повідомлення позивача про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт мають суттєве значення для правильного вирішення цього спору і без їх з`ясування неможливо підтвердити чи спростувати правомірність оскаржуваної постанови.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26.10.2023 у справі № 160/17116/22.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем 06.03.2023 підготовлено повідомлення №13954/31/24-23 про запрошення позивача прибути 12.04.2023 на розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт отримання позивачем вищевказаного повідомлення відповідача. При цьому суд зазначає, що Порядком №1567 чітко передбачено надсилання повідомлення про розгляд справи суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. Крім того суд вказує, що саме лише надсилання повідомлення про розгляд справи не свідчить про сповіщення відповідної особи про розгляд справи. Єдиним належним доказом сповіщення особи про розгляд справи може бути лише рекомендоване повідомлення про вручення, або особисте отримання особою такого повідомлення. Отже, відповідачем не було дотримано приписів Порядку №1567 щодо дотримання процедури розгляду акту перевірки позивача про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило позивача законного права бути присутнім під час розгляду справи, надати свої заперечення та подати відповідні докази (документи).

З огляду на викладене, суд висновує, що недотримання відповідачем вимог Закону №2344-III та Порядку 1567 щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт є достатніми правовими підставами для скасування постанови №353866 від 14.04.2023 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд висновує, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №353866 від 14.04.2023 року.

3. Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, ) 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 15.01.2024 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович