Справа № 380/21162/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 рокумісто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач; ФОП ОСОБА_1 ) до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю , місцезнаходження: 79005, м. Львів, пл.Маланюка, буд. 6 (далі відповідач; Фонд), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо нарахування фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 адміністративно - господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році в сумі 29526,67 грн та пені в сумі 496,02 грн.

- зобов`язати Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 помилково сплачені кошти в сумі 30022,69 грн, з яких 29526,67 грн - адміністративно-господарські санкції та 496,02 грн - пеня, сплачені відповідно до платіжної інструкції № 104 від 08.05.2023 року.

Ухвалою від 12.09.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 27.11.2023 суд перейшов зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2022 рік у позивача становить 6,16 чоловік, що вказує на відсутність обов`язку дотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році, а відтак безпідставність нарахування адміністративно-господарських санкцій та пені. З огляду на це, відповідач повинен сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення позивачу помилково сплачених коштів в сумі 30022,69 грн, з яких 29526,67 грн - адміністративно-господарські санкції та 496,02 грн пеня.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (зареєстроване в суді 14.12.2023 вх.№23883 ел).

Відповідач у судове засдання, призначене на 10.01.2024, явки уповноваженого пресдатвника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

У зв`язку з цим, керуючись частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач зареєстрована фізичною особою-підприємцем, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 000012996 від 09.07.2021.

17.04.2023 в електронному кабінеті позивача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України розміщено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, у якому ФОП ОСОБА_1 нараховано санкції в сумі 29526,67 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 104 від 08.05.2023 позивач сплатила до Фонду 30022,69 грн, з яких 29526,67 грн адміністративно-господарські санкції та 496,02 грн пеня.

Вважаючи, що відповідач допустив помилку у розрахунку нарахування сум адміністративно-господарських санкцій, яка спричинила безпідставне нарахування санкцій та пені, позивач звернулася до відповідача із заявою від 18.05.2023 про перегляд правомірності нарахування суми адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та повернення безпідставно сплачених коштів.

Листом від 25.08.2023 №01-07/717-01 відповідач повідомив позивача про те, що повернення сплачених адміністративно-господарських санкцій в сумі 30022,69 грн можливе лише за рішенням суду.

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році протиправними, позивач звернулася з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII (далі Закон України № 875-XII) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Статтею 17 Закону України № 875-ХІІ встановлено, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Згідно зі статтею 18 Закону України № 875-XII забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 18-1 Закону України № 875-XII особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна.

Рішення про визнання особи з інвалідністю безробітною і взяття її на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання особи з інвалідністю на підставі поданих нею рекомендацій МСЕК та інших передбачених законодавством документів.

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для осіб з інвалідністю, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 19 Закону України № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою зазначеної статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 вказаного Закону.

За змістом частини першої статті 20 Закону України № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 вказаного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

З аналізу наведених положень можна зробити висновок про те, що фізична особа, яка використовує найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, а саме у кількості одного робочого місця, якщо працює від 8 до 25 осіб, то така особа сплачує відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Як видно з матеріалів справи, а саме з податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ, ІІІ та ІV квартали 2022 року, кількість найманих працівників позивача у 2022 році становить 74. Відтак правильними є розрахунки позивача, згідно з якими середньооблікова кількість штатних працівників за 2022 рік становить 74/12 = 6,1666, що, з урахуванням частини другої статті 19 Закону України № 875-XII, становить 6 працівників.

Водночас у розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, відповідач помилково зазначив середньооблікову чисельність штатних працівників у позивача за 2022 рік 8 осіб, що передбачає обов`язок забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості одного робочого місця. Така помилка відповідача призвела до безпідставного нарахування позивачу адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році в сумі 29526,67 грн та пені в сумі 496,02 грн.

З огляду на це, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо нарахування позивачу адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році в сумі 29526,67 грн та пені в сумі 496,02 грн.

Вирішуючи питання наявності підстав для зобов`язання відповідача сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення позивачу помилково сплачених коштів в сумі 30022,69 грн, з яких 29526,67 грн - адміністративно-господарські санкції та 496,02 грн - пеня, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно з Порядком казначейського обслуговування доходів та інших надходжень Державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 №43, органи Державного казначейства України в процесі казначейського обслуговування державного бюджету за доходами та іншими надходженнями формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету та здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого документа у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на викладені положення, враховуючи безпідставну (помилкову) сплату позивачем адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році в сумі 29526,67 грн та пені в сумі 496,02 грн, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача сформувати подання про повернення позивачу вказаних сум.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у пункті 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 також зазначено, що Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку подавати подання до органу Казначейства, оскільки таке подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету.

З огляду на вказане, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення позивачу помилково сплачені кошти в сумі 30022,69 грн, з яких 29526,67 грн - адміністративно-господарські санкції та 496,02 грн - пеня необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю щодо нарахування ОСОБА_1 адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році в сумі 29526,67 грн та пені в сумі 496,02 грн.

Зобов`язати Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю сформувати подання про повернення ОСОБА_1 безпідставно (помилково) сплачених адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році в сумі 29526,67 грн та пені в сумі 496,02 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (, місцезнаходження: 79005, м. Львів, пл. Маланюка, буд. 6) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.