Справа № 260/10394/23
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2024 року м. Ужгород№ 260/10394/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у письмову провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Головне управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), третя особа Головне управління ДПС у Закарпатській області (третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №72160745 від 06.07.2023.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 09.02.2022р було відкрито виконавче провадження №68587811 яке було повернуто без виконання 15.09.2022року. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Оскільки Головне управління ДПС у Закарпатській області є державний орган, відтак вважає, що у відповідності до ч.1, ч.4, ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк повторного пред`явлення сплив 15.12.2022 року. Виходячи з викладеного, позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 72160745 від 06.07.2023 винесена головним державним виконавцем Добоні В.М є не законною та підлягає скасуванню.

12 грудня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що у відповідності до ч.5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Державним виконавцем повторно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 06.07.2023 року на підставі виконавчого листа № 260/3854/21 виданого 31.12.2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом згідно якого слід стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 671947,59 грн. без пропуску строку пред`явлення виконавчого документа.

Окрім того, у відповідності до Закону України про внесення змін до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022 року визначені Законом України «Про виконавче провадження» строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

На підставі вище викладеного, відповідач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 72160745 від 06.07.2023 року на підставі виконавчого листа №260/3854/21 виданого 31.12.2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом є законною та винесена без пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2021 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/3854/21 адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 671947,59 грн.

09.02.2022 було відкрито виконавче провадження №68587811 на підставі виконавчого листа № 260/3854/21 виданого 31.12.2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом згідно якого слід стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 671947,59 грн.

Виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання 15.09.2022 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що перевіркою майнового стану боржника та згідно отриманих відповідей з реєструючих установ майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено, а здійснені заходи щодо такого виявилися безрезультатними.

06.07.2023 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного МРУ МЮ Добоні Вірою Михайлівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№72160745 з виконання виконавчого листа №260/3854/21 виданого 31.12.2021 Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 671947,59 грн.

Позивач вважає, що оскільки стягувачем є орган державної влади, відтак тримісячний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання визначений ч.1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» пропущено, відтак постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№72160745 від 06.07.2023 є протиправною та підлягає скасуванню, тому звернувся з даним позовом.

Надаючи юридичну оцінку даним спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесених на підставі них спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст.370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон №1404-VIII .

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною другою статті 12 Закону №1404-VIII передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Разом з цим, відповідно до абзацу 10 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, доповненого Законом № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Водночас Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, неодноразово воєнний стан було продовжено Указами Президента України. Зокрема, Указом Президента України від 6 листопада 2023 року № 734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Отже, станом на час розгляду даної адміністративної справи судом діє воєнний стан.

Як вбачається з матеріалів справи, дані спірні правовідносини виникли після набрання законної сили Законом № 2129-ІХ, відтак, положення визначені абзацом 10 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII підлягають застосуванню у даній адміністративній справі.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.03.2023 року у справі №260/2595/22, від 30.08.2023 року у справі №420/1415/22.

За таких підстав, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень, а відтак доводи позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови та щодо того, що виконавче провадження відкрите після спливу строку визначеного законом для пред`явлення виконавчого документа є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (89600, Закарпатська область, м.Мукачево, вул. Валенберга Рауля, буд.31, ), третя особа Головне управління ДПС у Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Волошина, буд.52, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору