Справа № 452/202/24
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/202/24
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2024 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення (в порядку адміністративного судочинства),

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 15.01.2024 року звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАД №815015 від 08.01.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 510,00 грн.; винести постанову про закриття провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву та матеріали, додані до неї, суддя дійшла висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (що є джерелом права для суду) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії), §§ 230). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy (Луордо проти Італії), § 85). Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

За правилами адміністративного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 160 КАС України.

Так, згідно частині 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява ОСОБА_1 таким вимогам не відповідає, оскільки позивачем не зазначено ідентифікаційний код відповідача та не зазначено, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Позивач, керуючись приписами ч. 1 ст. 25 КАСУ звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з урахуванням тієї обставини, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, жодного доказу на підтвердження цієї обставини суду не надано.

Як наслідок, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо територіальної підсудності даного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище недоліки, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Керуючись ст. ст.160, 169 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення (в порядку адміністративного судочинства) - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення визначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити позивача, що у випадку, якщо в зазначений строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: