Справа № 360/1510/23
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду після усунення її недоліків та відкриття провадження у справі

15 січня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1510/23
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Герасима Кондратьєва, 28, м. Суми, Сумська область, 40003), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, 16, м. Харків, Харківська область, 61002) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якої звернувся адвокат Прийма Роман Сергійович (далі представник позивача), до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач-1, СМУ МЮ), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач-2, СМУ МЮ (м. Харків)), в якій представник позивача просить:

- визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 28 грудня 2019 року по 16 листопада 2022 року;

- стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь позивача компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток за період роботи з 28 грудня 2019 року по 16 листопада 2022 року у розмірі 22124,27 грн;

- стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 28 лютого 2023 року по 17 листопада 2023 року у розмірі 25935,58 грн.

Ухвалою суду від 29 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 25 грудня 202 року представником позивача 08 січня 2024 року до суду надано: квитанцію про сплату судового збору у розмірі 858,88 грн; заяву про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; розрахунок грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток за період роботи з 28 грудня 2019 року по 16 листопада 2022 року, доданий до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 02 серпня 2023 року № 298/472/23/10.1; докази надсилання позовної заяви із додатками листом з описом вкладення відповідачам; копії сторінки паспорту з інформацією про зареєстроване місце проживання позивача; копії наказу від 15 листопада 2022 року про призначення на посаду позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу СМУ МЮ (м. Харків) від 15 листопада 2022 року № 5744/к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади старшого державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16 листопада 2022 року за взаємною домовленістю, відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про держану службу» (зі змінами), з припиненням державної служби.

При звільненні позивач не була ознайомлена з цим наказом та про його існування їй стало відомо з листа СМУ МЮ (м. Харків) від 06 червня 2023 року № 249/363/17/23/10.1.

У подальшому після звільнення позивач продовжувала працювати з 17 листопада 2023 року та обіймала посаду головного державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області СМУ МЮ (м. Харків).

28 лютого 2023 року позивача було звільнено із займаної посади за власним бажанням відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу» з припиненням державної служби на підставі поданої заяви.

Позивач розраховував, що повний розрахунок здійснить Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, оскільки воно є правонаступником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), але повного розрахунку здійснено не було.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2022 року № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції», наказу Міністерства юстиції України від 22 вересня 2022 року № 4011/5 «Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції (м. Харків) 02 січня 2023 року реорганізоване шляхом його приєднання до Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2022 року № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) реорганізовано шляхом приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

На чисельні запити до відповідача про надання повного розрахунку грошової компенсації за невикористання щорічних відпусток, тільки 06 червня 2023 року було надано відповідачем лист з розрахунком, в якому повідомлено, що за 2019, 2020, 2021 роки нарахування грошової компенсації за додаткову відпустку працівнику, який має двох або більше дітей віком до 15 років, можливе за умови надання особою підтверджуючих документів для надання такої відпустки, а саме, свідоцтва про народження дітей та довідки батька про те, що він не використав таку відпустку за місцем роботи у 2021 році.

Позивач повторно була змушена звертатися до відповідача з підтверджуючими документами для надання такої відпустки, а саме: свідоцтва про те, що він не використав таку відпустку за місцем роботи у 2021 році.

14 вересня 2023 року від відповідача-2 отримано розрахунок грошової компенсації за невикористання щорічних відпусток за період з 28 грудня 2019 року по 16 листопада 2022 року, в якому зазначено, що позивачу розраховано кількість календарних днів для розрахунку середньої складає 362 календарних дні. Середньоденна 146310,88 : 362 = 404,17 грн. Сума нарахованої компенсації за 68 календарних днів складає 27483,56 грн. Податок на доходи фізичних осіб (18 %) 4947,04 грн. Військовий збір (1,5 %) 412,25 грн. До виплати 27483,56 4947,04 412,25 = 22124,27 грн.

До розрахунку від 14 вересня 2023 року додано листа від 02 вересня 2023 року № 298/472/23/10.1, в якому зазначено, що кошти відповідачем-2 найближчим часом сплачуватись на користь позивача не будуть за відсутності кошторису СМУ МЮ (м. Харків) та у зв`язку з відсутністю коштів.

Обов`язок щодо сплати на користь позивача суми заборгованості за невикористану відпустку при звільненні складає 22124, 27 грн, яка, на думку позивача, має бути виплачена саме відповідачем-1, як правонаступником відповідача-2.

Таким чином, роботодавець не виконав свій обов`язок перед позивачем щодо розрахунку з ним при звільнені у повному обсязі, а тому можна дійти висновку, що позивач мав право при звільненні на отримання належної йому компенсації за невикористану відпустку та суми не донарахованих відпускних відповідно до норм КЗпП України.

Представник позивача вважає, що наразі у відповідача-1 наявний обов`язок щодо сплати на користь позивача грошової компенсації за невикористання щорічних відпусток за період з 28 грудня 2019 року по 16 листопада 2022 року та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 лютого 2023 року по 17 листопада 2023 року у розмірі 25935,58 грн.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Після усунення недоліків зазначена позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі не встановлено, тому суд вважає за можливе відкрити провадження у цій справі.

Згідно з частиною п`ятою статті 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Представником позивача надана заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно з пунктом 4 частини дев`ятої статті 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Щодо заявленого клопотання про поновлення строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Позивач просить визнати причини пропуску позивачем строку для звернення до суду із позовною заявою поважними та поновити пропущений строк, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до наказу СМУ МЮ (м. Харків) від 15 листопада 2022 року № 5744/к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади старшого державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16 листопада 2022 року за взаємною домовленістю, відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про держану службу» (зі змінами), з припиненням державної служби.

При звільненні позивач не була ознайомлена з цим наказом та про його існування їй стало відомо з листа СМУ МЮ (м. Харків) від 06 червня 2023 року № 249/363/17/23/10.1, в якому зазначено, що наказом визначено здійснити всі необхідні розрахунки, записи до трудової книжки та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічних відпусток після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни. Розрахунок відповідачем було здійснено 28 лютого 2023 року, але він був неповним. Позивач повинен був надати довідки з місця роботи свого чоловіка, який знаходиться на військовій службі в ЗСУ, про невикористані відпустки за місцем роботи у 2021 році для нарахування повної суми. У зв`язку з тим, що Головне управління юстиції у Луганській області, а у подальшому, СМУ МЮ декілька раз реорганізовувалось та змінювало місцезнаходження, починаючи з 2014 року та за весь час роботи позивача в органах юстиції з 2012 року, позивач взагалі після розрахунку з нею 28 лютого 2023 року не знала хто повинен був з нею повністю розрахуватися після звільнення, тому вимушена була робити запити самостійно та потім через адвоката аби довідатись хто повинен нарахувати та виплатити всі належні позивачу за всі роки праці кошти. Крім того, відповідачами надавалася неповна і недостовірна інформація, що з позивачем ніби-то всі розрахунки при звільненні проведено і тому дуже великий обсяг часу в країні, яка перебуває в стані війни, було витрачено для з`ясування всіх обставин ненарахування та невиплати належних позивачу коштів за минулі роки. Неодноразово звертаючись до Луганського окружного адміністративного суду позивачеві було повернуто позов з причин, які потрібно було усунути, що також забрало забагато часу.

Враховуючи все вищезазначене, а також те, що строк звернення з цим позовом до суду був пропущений з багатьох поважних причин, представник позивача просить поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У цій справі представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому оскаржує дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 28 грудня 2019 року по 16 листопада 2022 року та стягнення коштів.

Суд зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Так, до 19 липня 2022 року частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, було встановлено норму про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом із цим, частиною другою цієї статті до 19 липня 2022 року було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, до 19 липня 2022 року право на заробітну плату не обмежувалось будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Відповідно до пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків. Під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

В аспекті спірних правовідносин поняття «грошове забезпечення» і «заробітна плата», які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення охоплювався застосованим у частині другій статті 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці» та, відповідно, до 19 липня 2022 року звернення до суду з заявленими позивачем вимогами не обмежувались будь-яким строком.

Позивач у цій справі звернувся до суду за захистом свого права на належну оплату праці. Позивачем не оскаржуються умови проходження публічної служби або звільнення з неї. Отже, застосуванню до спірних правовідносин стосовно строків звернення до суду підлягають положення КЗпП України, а не КАС України.

Разом з цим, Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, статтю 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Також Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» внесено зміни до статті 116 КЗпП України.

Статтею 116 КЗпП України у редакції, яка діє з 19 липня 2022 року, передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Отже, починаючи з 19 липня 2022 року обмежено строк звернення до суду з позовами про вирішення трудових спорів щодо виплати заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження публічної служби та щодо виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні. З 19 липня 2022 року у спорах щодо виплати заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження публічної служби такий строк становить три місяці з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а у спорах щодо виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні, такий строк становить три місяці з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Разом з цим, пунктом 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Оскільки у межах спірних правовідносин тримісячний строк звернення до суду почав перебіг під час дії карантину (до 30 червня 2023 року), то після закінчення карантину з наступного дня (01 липня 2023 року) потрібно обчислювати строк звернення до суду та його тривалість буде складати: кількість днів до закінчення карантину + визначений законом процесуальний строк. Тобто на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , старшого державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області СМУ МЮ (м. Харків), звільнено із займаної посади 16 листопада 2022 року за взаємною домовленістю, відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу» (зі змінами), з припиненням державної служби.

З 17 листопада 2022 року позивача призначено на посаду головного державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області СМУ МЮ (м. Харків) по строковому договору або до спливу 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

ОСОБА_1 , головного державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області СМУ МЮ, звільнено із займаної посади 28 лютого 2023 року за власним бажанням відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу» (зі змінами), з припиненням державної служби.

З наказами про звільнення позивача ніхто не ознайомлював. У порушення вимог статті 116 КЗпП України інформація щодо нарахованої та виплаченої заробітної плати відповідачами позивачу не надавалась.

З листа ССМУ МЮ (м. Харків) від 06 червня 2023 року № 249/363/17/23/10.1 на адвокатський запит від 24 травня 2023 року про надання довідки з розрахунком грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток за час роботи в органах юстиції ОСОБА_1 вбачається, що відповідно до наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15 листопада 2022 року № 5744/к «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з посади старшого державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16 листопада 2022 року за взаємною домовленістю, відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу» (зі змінами), з припиненням державної служби. Зазначеним вище наказом Управлінню персоналу та Управлінню фінансового забезпечення бухгалтерського обліку та звітності Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) визначено здійснити всі необхідні розрахунки, записи до трудової книжки та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічних відпусток після припинення чи скасування воєнного стану або стану війні. Серед іншого також зазначено, що за 2019, 2020, 2021 роки нарахування грошової компенсації за додаткову відпустку працівнику, який має двох або більше дітей віком до 15 років, можливе за умови надання особою підтверджуючих документів для надання такої відпустки, а саме, свідоцтва про народження дітей та довідки батька про те, що він не використав таку відпустку за місцем роботи у 2021 році.

За результатами розгляду заяв позивача від 11 липня 2023 року і від 18 липня 2023 року та доданих до них документів відповідачем-2 здійснено розрахунок грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки працівникам, які мають дітей відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки» (зі змінами) за 2019, 2020, 2021 роки, про що зазначено в листі СМУ МЮ (м. Харків) від 02 серпня 2023 року № 298/472/23/10.1 про відмову у виплаті такої компенсації, який отримано позивачем 14 вересня 2023 року.

Вперше до суду з позовною заявою позивач звернувся 05 жовтня 2023 року.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 360/1223/23 позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Прийми Р. С. до Східного міжрегілнального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та стягнення коштів залишено без руху.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 360/1223/23 позов представника ОСОБА_1 адвоката Прийми Р. С. до Східного міжрегілнального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та стягнення коштів повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року у справі № 360/1223/23 позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Прийми Р. С. до Східного міжрегілнального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та стягнення коштів залишено без руху.

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року у справі № 360/1223/23 позов представника ОСОБА_1 адвоката Прийми Р. С. до Східного міжрегілнального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та стягнення коштів повернуто представнику позивача.

Враховуючи, що про порушення своїх прав позивач дізналася з листа СМУ МЮ (м. Харків) від 06 червня 2023 року № 249/363/17/23/10.1, розрахунок грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки працівникам, які мають дітей відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки» (зі змінами) за 2019, 2020, 2021 роки та відмову лист від 02 серпня 2023 року № 298/472/23/10.1 щодо невиплати такої компенсації отримано позивачем 14 вересня 2023 року та двічі зверталася до суду з позовною заявою, які були повернуті позивачу, суд визнає поважними причини пропуску строку звернення позивачем до суду з позовною заявою про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Частинами першою, другою та третьою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З доданих до позовної заяви документів, судом установлено, що позивач займала посаду головного державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області СМУ МЮ.

Позивач у межах спірних правовідносин не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі вказаного суд вважає за можливе розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України.

Керуючись статтями 5, 9, 12, 77, 80, 160, 161, 168, 171, 174, 175, 256, 257, 260, 261, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в адміністративній справі № 360/1506/23.

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зобов`язати представника ОСОБА_1 адвоката Прийму Романа Сергійовича протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) свідоцтва про народження дітей ОСОБА_1 та довідки батька про те, що він не використав додаткову відпустку, який має двох або більше дітей віком до 15 років, за місцем роботи у 2021 році.

Зобов`язати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) про звільнення позивача із займаної посади;

- заяви ОСОБА_1 від 11 липня 2023 року і від 18 липня 2023 року та додані до них документи для нарахування грошової компенсації за невикористані за період з 28 грудня 2019 року по 16 листопада 2022 року щорічні додаткові відпустки як матері, яка має двох дітей до 15 років;

- довідку про невикористані позивачем дні щорічної додаткової відпустки працівнику, який має двох або більше дітей віком до 15 років, відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки» (зі змінами) за період з 28 грудня 2019 року по 16 листопада 2022 року;

- довідку-розрахунок належної позивачу компенсації за невикористані у 2019, 2020, 2021 роках щорічної додаткової відпустки як матері, яка має двох дітей до 15 років;

- довідку про фактично нараховану та виплачену ОСОБА_1 при звільненні заробітну плату із зазначенням у довідці окремо всіх складових заробітної плати;

- довідку про заробітну плату позивача відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, в межах предмету спору (із зазначенням складових по місячно за два місяці, що передують звільненню (вересень 2022 року жовтень 2022 року) та кількістю відпрацьованих днів).

Зобов`язати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- належним чином засвідчені копії наказів (витяги з наказів) Міністерства юстиції України від 22 вересня 2022 року № 4022/5, від 16 листопада 2022 року № 5130/5, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 грудня 2022 року № 5107/04;

- належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) про звільнення позивача із займаної посади;

- довідку про фактично нараховану та виплачену ОСОБА_1 при звільненні заробітну плату із зазначенням у довідці окремо всіх складових заробітної плати;

- довідку про заробітну плату позивача відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, в межах предмету спору (із зазначенням складових по місячно за два місяці, що передують звільненню (грудень 2022 року січень 2023 року) та кількістю відпрацьованих днів).

Запропонувати:

- позивачу подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відповідачу копії відповіді на відзив та доданих до неї документів;

- відповідачу подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив та доданих до неї документів разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії заперечення та доданих до них документів.

Нагадати сторонам, що згідно з частинами другою-п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог пункту 5.26 Національного стандарту України Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163:2020), затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Згідно з пунктом 4.5 ДСТУ 4163:2020 у документах, що їх оформлюють на двох і більше сторінках, реквізити 23 відбиток печатки, 26 відмітка про засвідчення копії документа проставляють після тексту документа (20).

Попередити сторони, що відповідно до частини дев`ятої статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Справа розглядатиметься суддею Кисілем С. В. одноособово.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати учасникам справи разом з витягом про їхні процесуальні права та обов`язки, встановлені статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачу разом з ухвалою про відкриття провадження у справі надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Повідомити сторони про можливість реєстрації в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», яка надає змогу користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цієї справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяС.В. Кисіль