Справа № 240/25913/22
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/25913/22

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Житомирській області) із позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 25 лютого 2021 року № Ф-115618-54, яка набрала чинності 27.01.2022 року про сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 11454 грн. 56 коп.;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області здійснити коригування відомостей в картці особового рахунку платника ОСОБА_1 (ОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 11454 грн. 56 коп. відповідно вимоги від 25 лютого 2021 року № Ф-1 15618-54, яка набрала чинності 27.01.2022 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 23.07.2007 року взята на облік як фізична особа - підприємець. З 2007 року перебуває на загальній системі оподаткування з видом «роздрібна торгівля текстильними виробами», без залучення найманих працівників, роздрібна торгівля здійснюється через засоби пересувної торговельної мережі. Відмічає, що підприємницькою діяльністю займається лише у вихідні дні, оскільки перебуває у трудових відносинах з КП НВМР « Новоград-Волинськтеплокомуненерго» з 1997 року при графіку роботи повний робочий тиждень 5 днів з 8-годинним робочим днем, що підтверджується листками нарахування щомісячної заробітної плати, відомостями Пенсійного фонду України, формою ОК-5 щодо сплати нею пенсійних внесків. Зауважує, що з доходу на зазначеному підприємстві нею сплачено всі податки та обов`язкові платежі до бюджету згідно вимог чинного законодавства. Крім того, за 2020 рік від зайняття підприємницькою діяльністю позивач отримала чистого доходу в сумі 5455 грн. 16 коп., з якого сплатила ЄСВ в сумі 1200 грн. 14 коп, податок на доходи фізичних осіб в сумі 981 грн. 93 коп. та військовий збір в сумі 81 грн.83 коп., що підтверджується відповідними доказами.

Зазначає, що 25 лютого 2021 року ГУ ДПС у Житомирській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки), №Ф 115618-54, відповідно до якої зазначено, що станом на 27 січня 2022 року заборгованість зі сплати єдиного внеску (недоїмки) становить 11 454,56 грн. Вважає, що вимога про сплату боргу ( недоїмки) №Ф 115618-54, від 25.02.2021 року ГУ ДПС у Житомирській області винесено безпідставно.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому висловив свої заперечення проти задоволення позову, зазначивши, що платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та у повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 20.07.2007 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця виданого виконавчим комітетом Новоград-Водинської міської ради Житомирської області серії В03 №276077 від 20.07.2007.

Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області було сформовано вимогу про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 25 лютого 2021 року № Ф-1 15618-54 на суму 11454 грн. 56 коп.

З`ясовано, що з 04.11.1997 по даний час ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Комунальним підприємством Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськтеплокомуненерго", що підтверджується довідкою Комунальним підприємством Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськтеплокомуненерго" від 26.09.2022 року №699 та отримує заробітну плату з якої сплачується ЄСВ та військовий збір.

За 2020 рік від зайняття підприємницькою діяльністю позивач отримала чистого доходу в сумі 5455 грн. 16 коп., з якого сплатила ЄСВ в сумі 1200 грн. 14 коп., податок на доходи фізичних осіб в сумі 981 грн. 93 коп. та військовий збір в сумі 81 грн.83 коп., що підтверджується Податковою декларацією про майновий стан за 2020 рік, Звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Додаток 5), Таблицею 1. Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахунком податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів та платежами про сплату ЄСВ за 2020 рік , а саме : платіж № від 23.03.2020 року за 1 квартал 2020 р. на суму 210 грн.00 коп.; платіж від 30.06.2020 року за 2 квартал 2020 р. на суму 250 грн.00 коп. платіж № від 23.09.2020 року за З квартал 2020р. на суму 446 грн.00 коп; платіж № 27 від 21.12.2020 року за 4 квартал 2020р. на суму 300 грн.00 коп.

Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області було сформовано вимогу про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 25 лютого 2021 року № Ф-1 15618-54 на суму 11454 грн. 56 коп.

Позивач не погодившись із зазначеною вимогою про сплату боргу (недоїмки), звернувся до суду з позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон)

Так, відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Приписами пп. 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що "працівник" - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно п. 2 ч.1 ст.1 Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 2 Закону визначено, що його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Приписами п. 1 ч.1 ст. 4 Закону . встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 6 Закону передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: 1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем. (частина 4 статті 6 Закону).

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

В той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення господарської діяльності, як фізичної особи-підприємця, яку особа фактично не здійснює, Законом не врегульовано.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є фізичні особи-підприємці, які проводять господарську діяльність та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі наведеного можливо зробити висновок, що, з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

З огляду на предмет спору у даній справі, суд дійшов висновку, що особа, яка провадить підприємницьку діяльність зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Відповідний висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладених у постановах від 27.02.2020 року у справі №0440/5632/18, від 05.03.2020 року у справі № 824/509/19-а.

З матеріалів справи слідує, що позивач є фізичною особою - підприємцем та, одночасно перебуває у спірний період у трудових відносинах з Комунальним підприємством Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськтеплокомуненерго", тобто є найманим працівником, за якого сплачувався єдиний внесок роботодавцем у розмірі, не нижче розміру мінімального страхового внеску.

Крім того, встановлено, що за 2020 рік від зайняття підприємницькою діяльністю позивач отримала чистого доходу в сумі 5455 грн. 16 коп., з якого сплатила ЄСВ в сумі 1200 грн. 14 коп., податок на доходи фізичних осіб в сумі 981 грн. 93 коп. та військовий збір в сумі 81 грн.83 коп., що підтверджується Податковою декларацією про майновий стан за 2020 рік, Звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Додаток 5), Таблицею 1. Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахунком податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів та платежами про сплату ЄСВ за 2020 рік , а саме : платіж № від 23.03.2020 року за 1 квартал 2020 р. на суму 210 грн.00 коп.; платіж від 30.06.2020 року за 2 квартал 2020 р. на суму 250 грн.00 коп. платіж № від 23.09.2020 року за З квартал 2020 р. на суму 446 грн.00 коп; платіж № 27 від 21.12.2020 року за 4 квартал 2020 р. на суму 300 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання щодо протиправності оскаржуваної вимоги, суд звертає також увагу на таке.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом № 2464 нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до п. 3 розділу IV Інструкції № 449 податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у п. 1 ст.4 Закону № 2464, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

Судом встановлено, що зазначена вище вимога не містить даних за який період нараховано борг (недоїмку). Крім того, не зрозумілою є дата складення вимоги, оскільки, як зазначено у вимозі: вимога датована 25.02.2021 року, а датою набрання чинності - є 27.01.2022 року фактично, чинності дана вимога набрала лише через 11 місяців.

Що стосується процедури складення вимоги, то така формується на підставі актів документальних перевірок правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу) на суми яких (якого) відповідно до Закону України «Про :і6ір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Водночас, податковим органом не було проведено жодної документальної перевірки, на надано розрахунку, чому саме сума недоїмки складає 11 454, 56 грн., не зазначено періоду нарахування такої суми, а відтак, і не вручено жодного акту, складеного за результатами такої перевірки.

Протилежного відповідачем не доведено.

Викладене вище свідчить на користь висновку, що відповідачем безпідставно нараховано ОСОБА_1 недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 11454 грн.56 коп. згідно вимоги від 25.02.2021 року № Ф-115618-54, яка набрала чинності 27.01.2022 року.

Щодо зобов`язання ГУ ДПС у Житомирській області здійснити коригування відомостей в картці особового рахунку платника ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 11454 грн. 56 коп. відповідно вимоги від 25 лютого 2021 року № Ф-1 15618-54, яка набрала чинності 27.01.2022 року, суд зазначає таке.

Частина перша статті 2 КАС України встановлює, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Усталеною є практика Верховного Суду, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має водночас як забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання, так і бути адекватним фактичним обставинам справи, а також узгоджуватися з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Згідно із пунктом 2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за №321/35943 (далі - Порядок №5), терміни в цьому Порядку вживаються в таких значеннях:

достовірність показників - відповідність інформації, що відображається в інтегрованій картці платника податків, показникам первинних документів;

інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу;

коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю;

первинні документи - документи, що складені платниками та/або податковими органами, отримані від інших органів влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення податкового органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація Казначейства про надходження податків і зборів та єдиного внеску тощо);

перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення показників у відповідних підсистемах інформаційної системи.

Пунктом 3 розділу І Порядку №5 передбачено, що оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі. Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку №5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

За приписами пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 19.02.2019 (справа №825/999/17), від 26.02.2019 (справа №805/4374/15-а), від 17.06.2021 (справа №520/7599/19), від 25.03.2021 (справа №280/4506/18), від 02.06.2022 (справа №360/2838/20) вказував, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність в останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, належним способом захисту, що відновить порушені права, є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці платника податків дійсного стану зобов`язань перед бюджетом, в тому числі, і шляхом виключення неправомірно нарахованих і відображених сум.

Враховуючи викладене та наявність у платника податків права на відображення в його особовій картці платника дійсного стану зобов`язань перед бюджетом, суд погоджується із обораним позивачем способом захисту порушених прав, у зв`язку із чим з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги зобов`язального характеру необхідно задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача виключити з інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 11454 грн. 56 коп., відповідно вимоги від 25 лютого 2021 року № Ф-1 15618-54, яка набрала чинності 27.01.2022 року.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 25 лютого 2021 року № Ф-115618-54, яка набрала чинності 27.01.2022 року про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 11454 грн. 56 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області виключити з інтегрованої картки платника податку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відомості щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 11454 грн. 56 коп., відповідно вимоги від 25 лютого 2021 року № Ф-1 15618-54, яка набрала чинності 27.01.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 січня 2024 року.

Суддя Р.М.Шимонович