Справа № 440/11764/23
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/11764/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 26.06.2023 № 26;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за нормами Закону України від 09.07.2003 №1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідності до пункту 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993, як такого, що працював в районах Крайньої Півночі, з дати звернення про призначення пенсії до ГУПФ України в Полтавській області - 31.01.2023, зарахувавши періоди його роботи на території Російської Федерації з 01.01.1992 по 30.04.1994, з 25.01.1997 по 13.11.1997, з 14.11.1997 по 31.10.1999, з 01.11.1999 по 31.10.2005, з 01.11.2005 по 30.11.2010, з 01.12.2010 по 24.08.2011, з 17.11.2011 по 31.01.2014, з 15.07.2014 по 21.06.2015, з 01.08.2015 по 30.06.2016, з 02.07.2016 по 31.12.2016 до страхового та пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та суми заробітної плати, отриманої за роботу відповідно до довідок: від 10.02.2014 №302-11, від 17.02.2014 №15/248-15/250, виданої ЗАТ "Полярна геофізична експедиція", від 03.05.2017 №167, виданої ТОВ "ТНГ КомиГИС", від 21.11.2022 №№ 02-44/1700, 02-44/1701, виданих ПАТ "Бурова компанія "Букрос", як особі, яка працювала в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, провівши відповідні виплати пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивачу у січні 2023 року виповнилось 55 років, а сукупний стаж його роботи дає право на призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку. На думку позивача, пенсійний орган безпідставно відмовив у зарахуванні до його стажу, що враховуються при призначенні та обчисленні пенсії, спірних періодів роботи, оскільки трудовий стаж підтверджено записами у трудовій книжці та довідками роботодавців.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.08.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву посилався на припинення Російською Федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відзив на позов не надав.

Дослідивши письмові докази суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

31.01.2023 позивач звернувся до пенсійного органу за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за вислугу років. До заяви додав копії: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, трудової книжки, військового квитка, довідок про стаж роботи та заробітну плату, трудових договорів.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області розглянуло вказану заяву та прийняло рішення від 07.02.2023 №26 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з огляду на відсутність у позивача необхідного страхового та пільгового стажу. При цьому, пенсійний орган визначив, що підтверджений документально страховий стаж ОСОБА_1 загалом становить 12 років 03 місяці 11 днів, пільговий стаж (робота водієм великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв) - відсутній.

До страхового стажу не зараховані періоди роботи:

- з 18.07.1985 по 30.04.1986, оскільки у трудовій книжці запис про звільнення не засвідчений печаткою підприємства, а в довідці від 11.01.2023 №1 про цей період роботи відсутній наказ про звільнення;

- з 01.01.1992 згідно записів трудової книжки, трудових договорів та наданих довідок про періоди роботи на підприємствах Російської Федерації, з огляду на припинення участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Не погодившись із зазначеним рішенням позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі № 440/2124/23 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 07 лютого 2023 року №26. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 січня 2023 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.

На виконання рішення суду у справі № 440/2124/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 26.06.2023 № 26 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з огляду на відсутність у позивача необхідного страхового та пільгового стажу.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки від 18.07.1985 НОМЕР_2 ; трудових договорів від 04.03.2002 №237, від 16.07.2015 №161, від 01.08.2015 №68, від 02.02.2016 № 70 та наданих довідок від 21.11.2022 №02-44/1699, від 12.01.2017 №144/1 та №144/2 про періоди роботи на підприємствах Російської Федерації у зв`язку з припиненням участі Російської Федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992:

1) з 01.01.1992 по 30.04.1994 працював водієм третього класу, з 01.05.1994 по 15.08.1994 працював водієм другого класу у Полтавському управлінні бурових робіт об`єднання "Укрнафта" та знаходився в районах Крайньої Півночі - пос. Полтавський (Талінське родовище) Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу;

2) з 25.01.1997 по 13.11.1997 працював водієм всюдихіда 5 розряду сейсморозвідувальної партії №67, з 14.11.1997 по 31.10.1999 водієм 2 класу тієї ж партії в Державному геологічному підприємстві УРЕНГОЙНЕФТЕГАЗГЕОЛОГІЯ Полярна геофізична експедиція, з 28.12.1998 перейменовано в ВАТ УРЕНГОЙНЕФТЕГАЗГЕОЛОГІЯ, району Крайньої півночі;

3) з 01.11.1999 по 31.10.2005 працював водієм 2 класу сейсморозвідувальної партії №67 в ЗАТ Полярна геофізична експедиція, району Крайньої Півночі;

4) з 01.11.2005 по 30.11.2010 працював водієм 1 класу сейсморозвідувальної партії №68 в ЗАТ Полярна геофізична експедиція, району Крайньої Півночі;

5) з 01.12.2010 по 24.08.2011 працював водієм першого класу ремонтно-експлуатаційної транспортної дільниці в ЗАТ Полярна геофізична експедиція, району Крайньої Півночі;

6) з 17.11.2011 по 31.01.2014 працював водієм автомобіля 1 класу в ЗАТ Полярна геофізична експедиція Група компаній СібНАЦ, району Крайньої Півночі;

7) з 15.07.2014 по 21.06.2015 працював водієм автомобіля 1 класу 5 розряду в ТОВ ТНГ-КоміГИС, району Крайньої Півночі;

8) з 01.08.2015 по 30.06.2016 працював водієм автомобіля 1 класу Філіалу ТОВ ТРГ ЛенГИС, району Крайньої Півночі;

9) з 02.07.2016 по 31.12.2016 працював водієм автомобіля 1 класу Філіалу ТОВ ТРГ ЛенГИС, району Крайньої Півночі.

До пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах не можливо врахувати періоди роботи з 25.01.1997 по 24.08.2011, з 17.11.2011 по 31.01.2014 згідно довідки від 10.02.2014 №302-11 виданої ЗАТ Полярна геофізична експедиція та з 02.07.2016 по 31.12.2016 згідно довідки від 12.01.2017 №144 виданої Філіалом ТОВ ТРГ ЛенГИС, оскільки згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5), в яких повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка особова картка Т-2, накази за весь період роботи, розрахункові відомості, тарифно-кваліфікаційні характеристики робіт, табелі обліку робочого часу, штатний розклад та інші документи, а первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані вищевказані довідки заявником не надані.

Позивач, не погоджуючись із таким рішенням відповідача, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та Російська Федерація (надалі Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно частини другої статті 6 Угоди , для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набуття чинності вказаної угоди.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федераціїї про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

На час роботи позивача в Російській Федерації Україна була учасником угоди, відтак норми Угоди застосовуються до спірних правовідносин.

Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію за віком відповідачем повинен бути врахований трудовий стаж набутий позивачем на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території Російської Федерації.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Громадянам Сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев`ять місяців роботи у районах Крайньої Півночі.

У випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15 січня 2021 у справі №348/2319/16-а.

Суд дослідив залучену до матеріалів справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , зі змісту якої встановив, що позивач:

1) з 21.01.1991 по 30.04.1994 працював водієм третього класу, з 01.05.1994 по 15.08.1994 працював водієм другого класу у Полтавському управлінні бурових робіт об`єднання "Укрнафта" та знаходився в районах Крайньої Півночі - пос. Полтавський (Талінське родовище) Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу;

2) з 25.01.1997 по 13.11.1997 працював водієм всюдихіда 5 розряду сейсморозвідувальної партії №67, з 14.11.1997 по 31.10.1999 водієм 2 класу тієї ж партії в Державному геологічному підприємстві УРЕНГОЙНЕФТЕГАЗГЕОЛОГІЯ Полярна геофізична експедиція, з 28.12.1998 перейменовано в ВАТ УРЕНГОЙНЕФТЕГАЗГЕОЛОГІЯ, району Крайньої півночі;

3) з 01.11.1999 по 31.10.2005 працював водієм 2 класу сейсморозвідувальної партії №67 в ЗАТ Полярна геофізична експедиція, району Крайньої Півночі;

4) з 01.11.2005 по 30.11.2010 працював водієм 1 класу сейсморозвідувальної партії №68 в ЗАТ Полярна геофізична експедиція, району Крайньої Півночі;

5) з 01.12.2010 по 24.08.2011 працював водієм першого класу ремонтно-експлуатаційної транспортної дільниці в ЗАТ Полярна геофізична експедиція, району Крайньої Півночі;

6) з 17.11.2011 по 31.01.2014 працював водієм автомобіля 1 класу в ЗАТ Полярна геофізична експедиція Група компаній СібНАЦ, району Крайньої Півночі;

7) з 15.07.2014 по 21.06.2015 працював водієм автомобіля 1 класу 5 розряду в ТОВ ТНГ-КоміГИС, району Крайньої Півночі;

8) з 01.08.2015 по 30.06.2016 працював водієм автомобіля 1 класу Філіалу ТОВ ТНГ ЛенГИС, району Крайньої Півночі;

9) з 02.07.2016 по 31.12.2016 працював водієм автомобіля 1 класу Філіалу ТОВ ТНГ ЛенГИС, району Крайньої Півночі.

Факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються із наданими довідками, тому спірні періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі підлягають зарахуванню до стажу роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 1 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення пенсійним органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання пенсійним органом законодавчо встановлених вимог щодо обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Отже, відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії від 26.06.2023 № 26.

Вирішуючи питання щодо обрання належного способу захисту порушеного права позивача суд зазначає, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 пропрацював в районах Крайньої Півночі більше 15 календарних років, має загальний трудовий стаж понад 25 років (34 роки 10 місяців 07 днів згідно розрахунку РС-право) та на час звернення до пенсійного органу досягнув 55-річного віку, він набув право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, періоди роботи з 01.01.1992 по 30.04.1994, з 25.01.1997 по 13.11.1997, з 14.11.1997 по 31.10.1999, з 01.11.1999 по 31.10.2005, з 01.11.2005 по 30.11.2010, з 01.12.2010 по 24.08.2011, з 17.11.2011 по 31.01.2014, з 15.07.2014 по 21.06.2015, з 01.08.2015 по 30.06.2016, з 02.07.2016 по 31.12.2016, та призначити ОСОБА_1 пенсію з 31.01.2023 зі зниженням пенсійного віку згідно Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. С.Бандери, 43, м. Суми, 40009; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії від 26.06.2023 № 26.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, періоди роботи з 01.01.1992 по 30.04.1994, з 25.01.1997 по 13.11.1997, з 14.11.1997 по 31.10.1999, з 01.11.1999 по 31.10.2005, з 01.11.2005 по 30.11.2010, з 01.12.2010 по 24.08.2011, з 17.11.2011 по 31.01.2014, з 15.07.2014 по 21.06.2015, з 01.08.2015 по 30.06.2016, з 02.07.2016 по 31.12.2016, та призначити ОСОБА_1 пенсію з 31.01.2023 зі зниженням пенсійного віку згідно Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко