Справа № 420/34089/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Київська, 86, смт. Доброслав, Одеська область, 67500), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.30-33) ОСОБА_1 до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження №70308326 від 18.04.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки рішення суду від 22.12.2021 року по справі №420/19458/21, на виконання якого було відкрито виконавче провадження №70308326 є фактично невиконаним.

Рішенням суду від 22.12.2021 року по справі №420/19458/21 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач зазначив, що 31.03.2023 року військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 1503,35 грн, у зв`язку з чим державний виконавець 18.04.2023 року прийняв постанова про закінчення виконавчого провадження №70308326, яку він вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки військова частина при виплаті індексації грошового забезпечення застосувала січень 2008 року в якості базового місяця тільки за період з 01.12.2015 по 31.12.2015, після чого базовий місяць змінено на січень 2016 року (тобто за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 виплату проведеного із застосуванням базового місяця січень 2016 року).

За вказаних обставин, позивач вважає постанову №70308326 від 18.04.2023 року протиправною та такою, що порушує його права. Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.24-25).

Ухвалою суду від 08.01.2024 року поновлено строк звернення до суду з даним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ (а.с.74-76).

Також ухвалою суду зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до суду у строк до 12:00 год 15.01.2024 року відомості щодо базового місяця, врахованого при виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Ухвала суду від 08.01.2024 року доставлена в електронний кабінет відповідача 09.01.2023 року (а.с.79). Відповідач в установлений в ухвалі суду від 08.01.2024 року відзив на позов до суду не надав. Витребувані судом докази від третьої особи до суду не надходили.

Відповідачем відзив до позову не наданий.

До суду від представника третьої особи Військової частини НОМЕР_1 надійшли пояснення по справі (а.с.38-41), у яких зазначено, що рішення суду виконано платіжним дорученням №230 від 30.03.2023. При цьому, представник зазначає, що є незрозумілим яким чином виконавець повинен перевірити правильність проведених виплат.

Крім того представник третьої особи зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) та є учасником бойових дій згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 21.03.2023 року (а.с.8).

Позивач не погоджуючись з розмірами виплаченої йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року, звернувся до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі №420/7309/20, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 18.03.2020 включно. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 18.03.2020 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 18.03.2020 березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 року №1078.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №420/7309/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року скасовано. Прийнято по справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 01.12.2015 по 28.02.2018, з 01.12.2018 по 31.12.2018, з 01.04.2019 по 30.04.2019, з 01.10.2019 по 31.10.2019. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди 01.12.2015 по 28.02.2018, з 01.12.2018 по 31.12.2018, з 01.04.2019 по 30.04.2019, з 01.10.2019 по 31.10.2019. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В/ч НОМЕР_1 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) грудень 2015 року, що позивач вважав протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі №420/19458/21, залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 29.06.2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнено частково. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10.08.2022 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/19458/21 про зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум, на підставі якого Доброславським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №70308326 (а.с.16-17).

Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 та платіжної інструкції №230 від 30.03.2023 ОСОБА_1 виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 1503,35 грн (а.с.18-19), які надійшли на його картковий рахунок 31.03.2023 (а.с.12).

18.04.2023 головним державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івановим І.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с.20-21).

Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України

«Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII в ред. від 01.04.2023, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови), статтею 1 якого визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (п.1 ч.3, ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII).

Статтею 39 Закону №1404-VIII закріплено підстави закінчення виконавчого провадження, однією з яких є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст.39).

Відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження виходив виключно із повідомлених боржником даних у довідці та платіжному дорученні про виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Між тим, постанова про закінчення виконавчого провадження №70308326 від 18.04.2023 року не містить відомостей про перевірку відповідачем базового місяця, врахованого в/ч НОМЕР_1 при обчисленні індексації грошового забезпечення, задля встановлення факту повного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п.1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (п.10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п.22).

Отже, розглядаючи позов про законність прийнятої постанови, суд має враховувати, що Законом №1404-VIII на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

По справі №826/14580/16 Верховний Суд дійшов висновку щодо безпідставності висновків судів попередніх інстанцій про те, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Крім того, Верховний Суд звернув увагу, що за наслідками прийняття постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Вказана позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 07.08.2019 року у справі №378/1033/17, від 04.09.2019 року у справі №286/1810/17, від 07.10.2020 року у справі №461/6978/19, від 25.11.2020 року у справі №554/10283/18, від 13.12.2021 року у справі №520/6495/2020, від 08.12.2022 року у справі 457/359/21.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує до спірних правовідносин висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В межах спірних правовідносин виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження і, відповідно, більше не вживав заходів примусового виконання.

Між тим, згідно наданого в/ч НОМЕР_1 на виконання ухвали суду розрахунку виплаченої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення виплачена позивачу індексація за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 розрахована з базовим місяцем січень 2008 року, однак за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовий місяць змінено на січень 2016 року.

Таким чином, рішення суду по справі №420/19458/21 невиконано в/ч НОМЕР_1 в частині нарахування і виплати на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Суд вважає, що відповідач формально підійшов до виконання обов`язків та наданих йому законом повноважень в частині досягнення мети виконавчого провадження - виконання рішення суду та відновлення прав позивача, та зробив висновок про фактичне виконання рішення боржником в повному обсязі без фактичної перевірки такого виконання, що потягло за собою прийняття протиправної постанови про закінчення виконавчого провадження та порушення прав стягувача, який є позивачем у даній справі.

Оскільки висновок відповідача щодо виконання боржником судового рішення у справі №420/19458/21 не є повним та об`єктивним, зроблений без належного дослідження виконавцем всіх обставин та доказів виконання судового рішення, суд вважає, що у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави для закінчення виконавчого провадження №70308326, тому постанова головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №70308326 від 18.04.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Не надання відповідачем відзиву на позов суд на підставі ч.4 ст.159 КАС України кваліфікує як визнання позову.

Також суд не приймає доводи третьої особи про пропущення позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки ухвалою суду від 08.01.2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративного позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Київська, 86, смт. Доброслав, Одеська область, 67500, ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження №70308326 від 18.04.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва