Справа № 340/9219/23
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року справа № 340/9219/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Центр) про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправними і скасування рішень від 12 червня і 25 жовтня 2023 року, якими відмовлено у видачі посвідчення, як дружині військовослужбовця, що зник безвісті під час виконання обов`язків військової служби у зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації.

Водночас просила суд зобов`язати Центр видати посвідчення.

Стверджує, що відповідач, повідомивши про зникнення чоловіка, безпідставно відмовив у видачі посвідчення, зажадавши надання переліку документів, який не встановлено законодавством.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.32-34).

Пояснив, що не відмовляв у видачі посвідчення, а лише запропонував надати перелік документів, який встановлено законодавством.

08 листопада 2023 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.27-28).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 подружжя (а.с.8).

20 лютого 2023 року Центр надіслав сповіщення сім`ї №187 (а.с.9).

Відповідач сповістив позивача про зникнення безвісти її чоловіка (військовослужбовця) 15 січня того ж року в Донецькій області під час виконання обов`язків військової служби у зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації.

30 травня 2023 року ОСОБА_1 надіслала до Центру заяву про видачу посвідчення, як дружині військовослужбовця, що зник безвісті під час виконання обов`язків військової служби у зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації (а.с.10).

Зі заявою подала: копію паспорта громадянина України (1 аркуш); копію індивідуального податкову номеру (1 аркуш); копію сповіщення сім`ї №187 (1 аркуш).

12 червня і 25 жовтня 2023 року відповідач письмово відповів на звернення (а.с.11-12).

Зажадав надання таких документів: копія паспорта громадянина України (копія сторінки з відміткою місця проживання); копія свідоцтва про одруження; рішення суду про визнання чоловіка безвісти зниклим; фотографію для посвідчення.

Підстава приписи постанови Уряду України від 28 травня 1993 року №379 (далі Постанова).

Позов подано до суду 05 листопада 2023 року (а.с.1-5).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами пункту 1 Постанови (в редакції на 12 червня 2023 року) встановлено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (надалі посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Отже, Уряд України визначив, що, отримавши сповіщення сім`ї №187, яке видав Центр, позивач набула право на отримання посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.

Для реалізації такого права достатньо подати заяву і сповіщення Центру.

ОСОБА_1 дотрималась цих вимог.

Відповідач не заперечує право на отримання посвідчення, а лише вимагає надання певного переліку документів, який не встановлено Постановою.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що предмет позову бездіяльність стосовно видачі посвідчення.

Таку бездіяльність суд визнає протиправною і зобов`язує Центр видати позивачу посвідчення, як дружині військовослужбовця, що зник безвісті під час виконання обов`язків військової служби у зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації, на підставі припису пункту 1 Постанови (в редакції на 12 червня 2023 року).

22 грудня 2023 року Уряд України прийняв постанову №1366 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 р. № 379» (далі Постанова 2), якою затвердив порядок видачі посвідчень і його нові форми зразків.

Постанова 2 набрала чинності 27 грудня 2023 року.

Приписами пункту 2 Постанови 2 встановлено, що наявний залишок бланків посвідчень, форма яких затверджена до набрання чинності цією постановою, використовується в повному обсязі.

Таким чином у відповідача не виникне жодних проблем з видачою посвідчення за старою формою зразка.

Отже, позов належить задовільнити частково, так як предмет позову не рішення, а бездіяльність Центру.

Такий вихід за межі позовних вимог узгоджується з приписами частини 2 статті 9 КАС України.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн і витрат на правову допомогу 20000 грн (а.с.6, 52-57).

Приписами частини 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач заявила про понесення судових витрат і надала відповідні докази.

09 жовтня 2023 року (до подання позову) уклала договір про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням «Дмитренко та Партнери» (а.с.19-22).

25 грудня 2023 року складено акт прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг), який містить детальний опис робіт (надання послуг) (а.с.55).

Загальна сума вартості послуг становить 20000 грн: правовий аналіз документів, консультування, складання запитів до відповідача (5000 грн); складання позову і відповіді на відзив (15000 грн).

Приписами частини 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Центр заявив клопотання про зменшення витрат на правову допомогу (а.с.59).

Зазначив, що вартість послуг адвоката є необґрунтованою і такою, що не відповідає критеріям реальності та розумності.

Судом встановлено, що адвокат склав запити до відповідача, позовну заяву і відзив на позов.

Заявлена сума витрат на правничу допомогу завищена з урахуванням складності справи і об`єму фактичних обставин.

Тому, керуючись принципом справедливості і розумності, суд зменшує розмір витрат на правову допомогу до 3000 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправною бездіяльність Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення, як дружині військовослужбовця, що зник безвісті під час виконання обов`язків військової служби у зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації.

Зобов`язати Олександрійський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати ОСОБА_1 посвідчення, як дружині військовослужбовця, що зник безвісті під час виконання обов`язків військової служби у зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації, на підставі заяви від 30 травня 2023 року.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 4073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ