Справа № 160/27993/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецбуд" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Промспецбуд" з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21 червня 2023 року № 000/610/5001 про нарахування ТОВ «Промспецбуд» штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 1 133 521,87 грн.
Позивач вважає, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2023 року № 000/610/5001 відповідач безпідставно і протиправно застосував п. 124.2 ст. 124 ПК України замість п. 124.1 ст. 124 ПК України. Підприємство Позивача здійснюючи оплату узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість з незначним порушенням строку не може вважатися таким, що діяло умисно, враховуючи введення в Україні воєнного стану. Відповідачем не доведено умисне діяння Товариства.
13 листопада 2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Східним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків було 25 квітн 2023 року проведено камеральну перевірку ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» з питання своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість за період: лютий-вересень, грудень 2022 року.
За результатами камеральної перевірки складено 25 квітня 2023 року акт № 422/32-00-50-01/32098010, згідно з висновком, якого встановлено такі порушення вимог пункту 50.1 статті 50, пункту 57.1 статті 57, пункту 203,2 статті 203 Кодексу та підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 4 534 087,48 грн.,
із затримкою до 30 календарних днів у сумі 2 706 664,66 грн.,
із затримкою більше 30 календарних днів у сумі 1 827 422,82 грн.
На підставі акту податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21 червня 2023 року № 000/610/5001 про застосування штрафу у розмірі 1 133521,87 грн. - 25% від суми несплаченого грошового зобов`язання на підставі п. 124.2 ст. 124 ПК України.
Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважає висновки акту перевірки необгрунтованими, а застосований до підприємства штраф безпідставним.
Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає, що позивач не заперечує проти встановленого факту порушення, натомість не згоден із застосуванням до нього штрафних санкцій на підставі положень п.124.2 ст.124 ПК України через не встановлення в його діях умислу на несплату податкових зобов`язань у строки, встановлені законом.
Статтею 67 Конституції України, закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. (статті 111 ПК України).
Застосовуючи до товариства штрафні санкції, контролюючий орган виходив з того, що вина ТОВ «Промспецбуд» полягає в несвоєчасній сплаті узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, оскільки платник податку мав можливість дотриматися правил і норм визначених Податковим кодексом України, однак вказаного не здійснив та не виконав свого податкового обов`язку.
Такі дії податковий орган визнав умисними за сукупністю обставин, оскільки платник податків мав можливість виконати свої податкові зобов`язання про, що Східним МУ ДПС по роботі з ВПП прийнято рішення від 18.10.2022 №10/32-00-50-01 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку підприємством.
Оскарженим податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штраф у розмірі 25% від погашеної суми податкового боргу на підставі п.124.2 ст.124 ПК України сплатити
За визначенням у п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених ПК України) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПК України.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.112.1, п.112.2 ст.112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винним у вчиненні правопорушення.
Таким чином, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є:
- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;
- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Пунктом 124.1. ст. 124 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до п. 124.2. ст. 124 ПК України діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Законом України від 16.01.2020 №466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (Закон №466) внесено зміни до Кодексу, у тому числі, в частині кваліфікації податкового правопорушення саме як протиправного, винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Вказаним Законом визначено у яких випадках діяння вважається таким, що вчинене умисно, а також зазначено, що необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 Кодексу, є встановлення контролюючими органами вини особи.
Факт обізнаності платника податків зі змістом законодавчих норм і розуміння необхідності їх дотримуватися самі собою не можуть вважатися обставиною, що вказує на умисність діяння платника.
Це пояснюється тим, що умисел у податковому праві не зводиться до психічного ставлення особи до своєї поведінки, а отже, усвідомлення змісту податкового обов`язку платником податків не свідчить про умисність невиконання такого обов`язку. Умисел на вчинення податкового правопорушення полягає в додатковій поведінці платника податків, спрямованій на створення умов із метою невиконання вимог закону.
За змістом абзацу 2 пункту 109.1 статті 109 ПК України платник податків має цілеспрямовано створити умови для несплати або несвоєчасної сплати податків. І саме створення цих умов має призвести до невиконання податкового зобов`язання.
Суд зауважує, що умисел на вчинення відповідного правопорушення буде наявний тоді, коли, наприклад, платник податків буде намагатися уникнути стягнення податкового боргу за рахунок відкриття щоразу нових банківських рахунків; домовляючись із контрагентами про те, що кошти будуть перераховуватися на ті рахунки, на які не виставлено інкасо; переходячи на розрахунки в негрошовій формі, маючи податковий борг тощо. Так само про умисну несплату грошових зобов`язань може свідчити здійснення операцій з активами платника податків, спрямованих на виведення активів із податкової застави, на ускладнення процедури звернення стягнення на такі активи (наприклад, за рахунок створення обтяжень на майно за вимогами пов`язаних осіб) тощо.
Якщо ж подібних діянь із боку платника податків немає, то й відсутні підстави стверджувати, що він не сплачує податки умисно.
Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.
Отже, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу не можливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.
Згідно з п.109.3 ст.109 Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи, лише у випадках визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу.
У всіх інших випадках визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений.
Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.
У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, то останній не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Водночас, положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків (п.112.7 ст.112 ПКУ).
Отже, відповідальність за скоєння податкового правопорушення настає лише у разі коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але платником податків не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Таким чином, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу не можливо буде притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.
При цьому, актом перевірки жодних обґрунтувань, що позивач порушив пункт 124.2 статті 124 ПК України, а саме діяння вчинені умисно - не наведено.
Крім того, суд звертає увагу, що камеральною перевіркою, встановлено не своєчасну сплату узгоджених зобов`язань за звітні (податкові) періоди: лютий - вересень, грудень 2022 року, термін сплати яких був порушений з 3-х до 59 днів, тобто порушення позивачем термінів сплати зобов`язань під часу дії воєнного стану, було не тривалим, а позивачем було сплачено усі зобов`язання за спірний період, що свідчить про відсутність умислу у діях позивача.
Отже, за умови не доведення наявності в діях позивача умислу, з урахуванням висновків акта перевірки та обставин справи, платник податків підлягав притягненню до відповідальності на підставі пункту 124.1 статті 124 ПК України, а тому до нього має бути застосовані штрафні санкції у сумі 318 075,51 грн., а (саме: 2 706 664,66 * 5%) 135 333,23 грн. та (1 827 422,82 * 10% ) 182 742,28 грн.
Безпідставно наклавши штрафні санкції із застосуванням більшої ставки (25 відсотків), відповідач необґрунтовано завищив суму штрафних санкцій в оспорюваному податковому повідомленні-рішенні на 815 446,36 грн (1 133 521,87 грн 318 075,51 грн грн).
Суд уважає, що за встановлених у цій справі обставин відсутні перешкоди для скасування податкового повідомлення-рішення лише в частині суми необґрунтовано застосованого штрафу, оскільки це пов`язано із застосуванням помилкової ставки штрафу внаслідок безпідставної кваліфікації діяння як умисного. За відсутності цієї кваліфікуючої ознаки діяння позивача утворює склад правопорушення, за яке відповідальність наступає на підставі пункту 124.1 статті 124 ПК України у вигляді штрафу в розмірі 5 та 10 відсотків.
Часткове скасування податкового повідомлення-рішення із зміною ставки штрафу в межах однієї об`єктивної сторони, суб`єкта та об`єкта правопорушення не може розглядатися як втручання у дискреційні повноваження контролюючого органу або перебирання на себе його функцій. У даному випадку лише уточняється правильна кваліфікація діяння платника податків в межах одного складу податкового правопорушення та правильна ставка штрафної санкції.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від від 21 червня 2023 року № 000/610/5001 підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в сумі 815 446,36 грн. Водночас в іншій частині податкове повідомлення-рішення є правомірним.
Доводи позивача про те, що тільки з моменту прийняття контролюючим органом рішення про відмову у задоволенні заяви платника податків щодо неможливості виконання таким платником податків своїх податкових зобов`язань, до платника податків може застосовуватися відповідальність, в тому числі за порушення строків сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість, є безпідставні та спростовуються приписам п. п. 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, на які посилається позивач, оскільки, вищенаведені норми не зупиняють терміни сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість, у разі подання платником податків заяви щодо неможливості виконання платником податків податкового обов`язку та на час її розгляду контролюючим органом.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 12 231,70 грн.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з перебуванням судді Коренева А.О. у щорічній відпустці, судове рішення ухвалене у перший робочий день судді 15.01.2024 року.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецбуд" до Східного міжрегіонального управління державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 21 червня 2023 року № 000/610/5001 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецбуд" штрафу у розмірі 815 446,36 грн.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути зі Східного міжрегіонального управління державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (ЄДРПОУ - 43968079) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспецбуд" (ЄДРПОУ- 32098010) сплачену суму судового збору у розмірі 12 231,70 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев