Справа № 120/14649/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 січня 2024 р. Справа № 120/14649/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козятинського відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до Козятинського відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області (далі - Козятинське відділення поліції №2 , відділення, відповідач) із позовом, в якому просив:

· визнати протиправною бездіяльність, що виразилась у не наданні запитуваної у запиті від 24.06.2023 р. інформації та ненаданні відповіді на цей запит (інформації) зазначеними в ньому способами;

· визнати протиправним оприлюднення відповідачем недостовірної інформації про скоєння злочину;

· зобов`язання знищити всю недостовірну інформацію оприлюднену відповідачем про скоєння злочину та заборонити оприлюднення та використання такої недостовірної інформації.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 24.06.2023 р. звернувся на електронну пошту Козятинського відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області із запитом про надання інформації на низку питань, однак відповіді на цей запит не отримав, що є протиправною бездіяльністю відповідача. Окрім того вказує, що на стенді Козятинського відділення поліції №2 в липні 2023 р. оприлюднено інформацію про скоєння злочину ОСОБА_1 , що є недостовірною інформацією.

Відтак, не погоджуючись із бездіяльністю відповідача стосовно не надання відповіді на запит та вважаючи протиправним оприлюднення відповідачем недостовірної інформації про скоєння злочину, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 02.10.2023 р. справу прийнято до розгляду та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

23.10.2023 р. надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову вказуючи, що запит датований 24.06.2023 р. не надходив у відділення. При цьому, надати відповідні докази, відділення немає змоги, оскільки доступ до поштової скриньки відсутній.

Стосовно оприлюдненої інформації на стенді, то така оприлюднена на підставі ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 14.06.2023 р. у справі №133/4160/20 про оголошення позивача у розшук .

26.10.2023 р. надійшла відповідь на запит, в якій позивач вказав, що відповідачем не доведено не можливість надати відомості щодо надходження на його електронну скриньку запиту, як і не доведено, що такий не надходив .

Ухвалами від 11.12.2023 р. та від 19.12.2023 р. витребувано додаткові докази у справі.

Ухвалою від 15.01.2024 р. відмовлено в заміні відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази суд встановив наступне.

24.06.2023 р. ОСОБА_1 сформовано та направлено на електронну скриньку Козятинського відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області запит, в якому просив надати письмову інформацію:

1. Чи приходили у 2023 році представники Козятинського відділення поліції №2 за його місцем проживання для здійснення будь-яких поліцейських функцій чи задач із ним чи його близькими родичами (наприклад бесід, опитувань, приводів, затримань, арештів, тощо)?

2. Якщо так, то коли (число, місяць, рік, час, тривалість) , хто ( посада, ПІБ), з якою метою, на підставі якого нормативно - правового акту, на виконання яких та чиїх наказів, доручень, завдань, рішень,та яка інформація збиралась чи збирається про його особу в цей період чи після нього до тепер і з яких джерел, та яку зібрано було та від кого і у якій формі?

3. Засвідчені належним чином копії усіх документів , отриманих від інших посадових осіб чи органів влади, які слугували приводом чи підставою таких вищевказаних діянь відносно його особи чи існують натепер, а також створених та зібраних про його особу в їх результаті або з такою метою , надіслати на його вищевказану адресу рекомендованим листом поштою для дотримання законних вимог охорони даних про особу, та на тимчасову електронну пошту , з якої надійшов цей запит.

Не отримавши відповіді на запит та не погоджуючись із інформацією, яка розміщена на стенді Козятинського відділення поліції №2 про оголшення позивача у розшук, останній звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, що виразилась у не наданні запитуваної у запиті від 24.06.2023 р. інформації та ненаданні відповіді на цей запит (інформації) зазначеними в ньому способами, суд керується та виходить з наступного.

Право кожного на інформацію передбачене статтею 5 Закону України "Про інформацію", відповідно до якої кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним Законом.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд вказує, що позивачем надано скрін-шот сторінки електронної пошти направлення 24.06.2023 р. на електронну адресу відповідача запиту .

При цьому, як зазначалось вище, запит може подаватися в письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Суд не приймає до уваги витяги з Журналу вхідної кореспонденції надані відповідачем на підтвердження не надходження запиту позивача, оскільки запит направлено електронною поштою, відповідно, доказом такого не отримання може бути зокрема, але не виключно скріншот із електронної пошти.

Так, судом витребовувались у ТОВ "Укрнет" відомості чи відправлено з електронної пошти "ІНФОРМАЦІЯ_2" 24 червня 2023 р. файл "запит ВП №2 про збір інфор..." на електронну пошту " " та у ТОВ «Хостмайстер» відомості чи надходив на електронну пошту " " 24 червня 2023 р. файл "запит ВП №2 про збір інфор..." із електронної пошти " ІНФОРМАЦІЯ_2 " .

ТОВ «Хостмайстер» листом від 29.12.2024 р. повідомило, що не отримує інформації, яка розміщена на електронних скриньках, лише здійснює технічний супровід Реєстру.

ТОВ "Укрнет" у листі від 29.12.2023 р. зазначило, що не зберігає log - фали, відтак, надати витребувану судом інформацію немає можливості.

Отже, у суду єдиним доказом направлення запиту є скрин-шот позивача. При цьому, запит направлено на офіційну електронну адресу Козятинського відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, беручи до уваги, що відповідачем не доведено факт не надходження на його електронну пошту запиту позивача, натомість позивачем надано доказ його направлення на офіційну електронну адресу відповідача, суд доходить висновку, що відповідачем допущено протиправна бездіяльність , що виразилась у не наданні запитуваної у запиті від 24.06.2023 р. інформації та ненаданні відповіді на цей запит (інформації) зазначеними в ньому способами.

Надаючи оцінку вимогам про визнання протиправним оприлюднення відповідачем недостовірної інформації про скоєння злочину та зобов`язання знищення всієї недостовірної інформації оприлюдненої відповідачем про скоєння злочину та заборонити оприлюднення та використання такої недостовірної інформації, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом.

Згідно статті 26 Закону України «Про Національну поліцію» поліція засобами інформаційно-комунікаційної системи наповнює та підтримує в актуальному стані реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно: осіб, щодо яких поліцейські здійснюють профілактичну роботу; виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду; розшуку підозрюваних, обвинувачених (підсудних) осіб, які ухиляються від відбування покарання або вироку суду.

Отже, як видно поліція наділена повноваженнями розшуку осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання та засобами інформаційно-комунікаційної системи наповнює та підтримує в актуальному стані реєстри та бази (банки) даних, стосовно осіб, які розшукуються.

Так, ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 14.06.2023 р. ОСОБА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України оголошено в розшук. Виконання даної ухвали доручено ВП №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

На виконання ухвали суду відповідачем вживаються заходи щодо розшуку ОСОБА_1 , в тому числі, шляхом розміщення орієнтування про розшук останнього.

Відтак, позов в частині визнання протиправним оприлюднення відповідачем недостовірної інформації про скоєння злочину та зобов`язання знищення всієї недостовірної інформації оприлюдненої відповідачем про скоєння злочину та заборони оприлюднення і використання такої недостовірної інформації не підлягає задоволенню.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частини першої статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Отже , якщо особа вважає недостовірною інформацію, вона може звернутись із позовом про спростовування недостовірної інформацію про себе та права вимагати вилучення будь-якої інформації в порядку цивільного судочинства.

В порядку ж адміністративного судочинства суд не надає оцінку достовірності чи недостовірності інформації, про яку йдеться у судовому рішені в кримінальній справі, лише оцінює правомірність дій суб`єкта владних повноважень при вчиненні певних дій, зокрема, чи вчиненні такі в межах наданих повноважень. Відтвак, адміністративний позов в частині вимог про зобов"язання знищити недостовірну інформацію та заборонити її оприлюднення та використання -не підлягає задоволеню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, відтак, такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Козятинського відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, що виразилась у не наданні ОСОБА_1 запитуваної у запиті від 24.06.2023 р. інформації та ненаданні відповіді на цей запит (інформації) зазначеними в ньому способами.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ).

Відповідач: Козятинське відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області (вул. Героїв Майдану, 30, м. Козятин ).

Повний текст рішення сформовано 16.01.2024 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна