Справа № 160/1258/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
15 січня 2024 р.Справа №160/1258/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовною заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -
УСТАНОВИВ:
12.01.2024 року через підсистему Електронний суд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області серія АА №00014660 від 13.11.2023 року, за якою було накладено адміністративно-господарський штраф на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 у розмірі 17 000,00 гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;
Разом із позовом, 12.01.2024 року через підсистему Електронний суд представником позивача надано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просять суд:
- забезпечити позов фізичної особи ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА №00014660 від 13.11.2023 року, винесену Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк О.М. Державної служби України з безпеки на транспорті шляхом зупинення стягнення на підставі постанова серія АА №00014660 від 13.11.2023 року до набрання законної сили судовим рішенням у моїй справі.
В обґрунтування заяви зазначено, що позивачу ОСОБА_1 05.01.2024 року із застосунку Приват24 стало відомо, що 05.01.2024 Державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження ВП №73693742 винесено постанову про арешт коштів боржника. Всі рахунки та картки позивача наразі заблоковані банком. Як підтверджується довідкою Приватбанку, у позивача є кредитні зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк». Вказує, що 12.01.2024, позивачу стало відомо, що з його банківського рахунку списано 37 769,00 гривень. Предмет позову щодо визнання протиправною та скасування постанови серія АА №00014660 від 13.11.2023 року та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду. Невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Крім того, позивач вказує, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП №73693742 з примусового виконання постанови серія АА №00014660 від 13.11.2023 року, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі можливе настання негативних наслідків як заявнику, для виправлення яких буде необхідно докласти значних зусиль, а рішення суду не забезпечить в повній мірі відновлення порушених прав та не призведе до приведення правовідносин ФОП ОСОБА_1 у попередній стан. За викладених обставин, заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановою серія АА №00014660 від 13.11.2023 року, на підставі якої Державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження ВП №73693742, до набрання законної сили судовим рішенням у справі щодо оскарження ВП №73693742 не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Позивач вважає, що цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення з позивача коштів та усуне перешкоди у користуванні його майном, а відповідно невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту прав позивача.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд встановив про таке.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частинами 1, 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
З долучених до заяви документів вбачається, що у 05.01.2024 року Головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73693742 по примусовому виконанню постанови №АА 00014660 від 13.11.2023.
05.01.2024 року Головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про арешт майна боржника по ВП №73693742 по примусовому виконанню постанови №АА 00014660 від 13.11.2023.
При вирішенні заяви суд виходить з такого, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина 4 статті 150 КАС України).
Закон України «Про виконавче провадження» також не містить механізм зупинення виконання оскаржених рішень до розгляду спору судом.
Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Оскільки відкрито виконавче провадження, суд приходить до переконання, що на час судового розгляду справи існує реальна можливість початку примусового виконання постанови відповідача, оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє вчинення виконавчих дій.
У разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог про її скасування, позивачу доведеться докласти зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення.
При цьому, суд зауважує, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини застосовується судами разом з практикою ЄСПЛ як джерело права.
Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні.
Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого статтею 1 Першого протоколу, є превентивні способи захисту права власності. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналізуючи викладене, оскільки забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу позивача, суд доходить висновку, що без вжиття заходів забезпечення позову примусове виконання оскаржуваної постанови про накладення штрафу може призвести до шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності.
За таких обставин, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/1258/24 - задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №АА 00014660 від 13.11.2023 року у ВП №73693742, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/1258/24.
Згідно частинами 1, 2 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Стягувач: фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 15.01.2027.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Ільков