Справа № 826/1790/17
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 січня 2024 року 826/1790/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марич Є.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника Міністерства освіти та науки України про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", Міністерства освіти та науки України, в.о. ректора ДВНЗ "Криворізький державний педагогічний університет" Шрамка Ярослава Владиславовича про визнання незаконним і скасування наказу, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

у х в а л и в:

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа №826/1790/17 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет" (далі - відповідач-1, ВНЗ), Міністерства освіти та науки України (далі - відповідач-2), в.о. ректора ДВНЗ "Криворізький державний педагогічний університет" Шрамка Ярослава Владиславовича (далі - відповідач-3) про визнання незаконним і скасування наказу, в якому позивач просить:

- визнати незаконним і скасувати наказ про відрахування з державного вищого навчального закладу;

- поновити у державному вищому навчальному закладі;

- зобов`язати вчинити дії.

У матеріалах справи наявне клопотання Міністерства освіти та науки України про закриття провадження у справі за наведеним позовом, яке мотивовано тим, що заявлені позивачем вимоги не стосуються захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а ДВНЗ "Криворізький державний педагогічний університет" не має встановлених нормами КАС України ознак суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах. Вимоги позивача пов`язані з захистом суб`єктивного права та мають характер приватноправових відносин, які виникли між його позивачем та ВНЗ.

Проаналізувавши подане клопотання в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії чи рішення суб`єкта владних повноважень.

Як установлено судом та згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у зв`язку із тим, що на його думку, він був протиправно відрахований з вищого навчального закладу.

Спір у цій справі виник щодо правомірності прийняття ДВНЗ "Криворізький державний педагогічний університет" наказу про відрахування з числа студентів ОСОБА_1 .

За своєю природою відносини, які склалися між сторонами, пов`язані з наданням освітніх послуг.

Як вже зазначалось вище, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій у тих правовідносинах, у яких виник спір.

З матеріалів справи слідує, що ДВНЗ "Криворізький державний педагогічний університет" є вищим навчальним закладом державної форми власності підпорядкованим Міністерству освіти і науки України та фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Так, відповідач-2 у справі - ДВНЗ "Криворізький державний педагогічний університет" не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України та не виконує окремих владних управлінських функцій або делегованих повноважень під час винесення оскаржуваного наказу в частині відрахування позивача з числа студентів.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Виходячи із змісту позовних вимог, позивач прагне захистити свої цивільні права.

Заявлені позовні вимоги не стосуються захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Оскільки спір у цій справі стосується приватноправових відносин - захист прав позивача має здійснюватися у порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що спір у цій справі не є спором між учасниками публічно-правових відносин.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що даний спір належний до розгляду судами загальної юрисдикції, адже саме вони на загальних підставах вирішують усі спори щодо захисту оспорюваних та порушених прав, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

До аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.04.2020р. по справі за №463/6961/18.

Крім цього, частиною 2 статті 238 КАС України визначено, що при закритті провадження у справі суд також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 238, 239 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Клопотання представника Міністерства освіти та науки України про закриття провадження у справі, - задовольнити.

2. Закрити провадження в адміністративній справі № 826/1790/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", Міністерства освіти та науки України, в.о. ректора ДВНЗ "Криворізький державний педагогічний університет" Шрамка Ярослава Владиславовича про визнання незаконним і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

3. Ухвалу про закриття провадження у справі надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Марич Є.В.