Справа № 160/18885/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Селянське (Фермерське) господарство "ПОКРОВЧАНКА" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, третя особа Селянське (фермерське) господарство «ПОКРОВЧАНКА», в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідачем при складанні спірних податкових повідомлень-рішень були допущені порушення норм податкового законодавства. Безпідставно застосовано при розрахунку земельного податку норми ст. 277 ПК України.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви, звертаючи увагу на наступне.
Відповідач не погоджується з твердженням, що майнові права на земельну ділянку передані до фермерського господарства, яке реалізуючи права землекористувача має обов`язок внесення плати за землю.
Член фермерського господарства може передати власне майно у тимчасове користування своєму господарству шляхом укладення з ним договору оренди. Член фермерського господарства має право вносити будь-яке своє майно до складеного капіталу господарства.
Посилаючись на положення ч. 1 ст. 1, ч.2 ст. 3, ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідач вважає, що право користування земельними ділянками в установленому законом порядку передано не було.
Відповідно до приписів ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму орендної плати щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік, а фізичним особам нарахування податкового зобов`язання з орендної плати проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку, складене відповідно до Порядку №1204 за формою «Ф», оскільки у даному випадку контролюючий орган відповідно до законодавства самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства, бо у цьому разі перевірка платника не проводиться, а податкові зобов`язання визначаються на підставі даних державного земельного кадастру.
Таким чином, нарахування сум податку фізичним особам є обов`язком податкового органу, що в свою чергу, підтверджує правомірність винесених податкових повідомлень-рішень ОСОБА_1 .
Позивачем направлено до суду відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 вважає заперечення відповідача безпідставними і підтримує позовні вимоги.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, в Покровській ДПІ (Синельниківський район), як платник земельного податку.
Відповідно до підп. 269.1.1. ст. 269 Податкового кодексу України платнику податку були сформовані податкові повідомлення-рішення (форма Ф) за 2020-2022 роки:
Позивач вказані повідомлення-рішення вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно підп. 14.1.72 п 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
За визначенням у підп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за подання яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Відповідно до підп. 16.1.4.п. 16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно підп. 269.1.1 , підпп. 269.1.1.2 п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування.
Пунктом 270.1 ст. 270 ПК України визначено об`єктами оподаткування платою за землю є:
об`єкти оподаткування земельним податком:
земельні ділянки, які перебувають у власності;
земельні частки (паї), які перебувають у власності;
земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування;
об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;
площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено (підпункти 271.1.2, 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України).
Пунктом 274.1 ст. 274 ПК України встановлено, що ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
Разом з тим Податковим кодексом визначено також і порядок розрахунку земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Так, відповідно до п. 277.1 ст. 277 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.
За п.285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Таким чином, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.
Пунктом 286.1 ст. 286 ПК України визначені підстави для нарахування земельного податку, якими є, зокрема:
а) дані державного земельного кадастру;
б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майн;
в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю).
Відповідно до п. 1 ст. 73 Закону України від 01.05.1997 №280 "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідний території.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району №Р-918-40/VІІ від 01.07.2019 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2020 рік на території Покровської селищної ради» встановлені ставки земельного податку за землі сільськогосподарського призначення нормативно грошова оцінка яких проведена. За земельну ділянку з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства для фізичних осіб була встановлена ставка податку 1%.
Рішенням Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району №Р-1597-55/VІІ від 19.06.2020 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2021 рік на території Покровської селищної ради» встановлені ставки земельного податку за землі сільськогосподарського призначення нормативно грошова оцінка яких проведена. За земельну ділянку з цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства для фізичних осіб була встановлена ставка податку 1%.

Аналогічна ставка податку за земельну ділянку цільовим призначенням 01.02 для ведення фермерського господарства для фізичних осіб, була прийнята рішенням Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району №Р-1568-55/VІІ від 14.07.2021 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на 2022 рік на території Покровської селищної ради».

Тобто, протягом 2020-2022 нормативна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення не змінювалась.

Відповідачем безпідставно і протиправно застосовано ст. 277 ПК України, якою визначено ставки земельного податку на земельну ділянку, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

Наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Додатком 1 до наказу №1204 встановлено порядок заповнення (внесення відомостей) до податкового повідомлення-рішення форма «Ф».

Набори даних по колонках таблиці детального розрахунку суми/сум податку включає, п.3, яким визначені наступні колонки для заповнення податкового повідомлення-рішення: (1) Адреса об`єкта; (2) Вид цільового призначення об`єкта; (3) Кадастровий номер об`єкта; (4) Площа об`єкта, га; (5) Нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку, грн/га; (6) Нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по орендній платі за земельну ділянку або сума відповідно до договору оренди, грн; (7) Кількість місяців оподаткування; (8) Розмір ставки земельного податку або орендної плати за землю, %; (9) Назва пільги, по земельному податку відповідно до статті 281 Податкового кодексу України; (10) Розмір пільги зі сплати земельного податку відповідно до статті 281 Податкового кодексу України, га; (11) Сума податкового зобов`язання із земельного податку (к. 11 = (к. 4 к. 10) к. 5 (к. 7 / 12) к. 8), та з орендної плати за земельну ділянку (к. 11 = к. 4 к. 6 (к. 7 / 12) к. 8) або (к. 6)***, грн.

Як підтверджується відомостями з Державного земельного кадастру земельна ділянка яка знаходиться в користуванні позивача має цільове призначення 01.02 для ведення фермерського господарства, натомість відповідачем у спірних податкових повідомленнях-рішеннях зазначено цільове призначення земельної ділянки -01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна частка -пай), що не відповідає дійсності і є неприпустимим, оскільки має вплив на порядок обчислення, нарахування та сплату земельного податку.

Земельні ділянки для ведення фермерського господарства» (код 01.02), не можуть прирівнюватися до «земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», оскільки вони належать до різних видів цільового призначення земель сільськогосподарського призначення, що прямо підтверджується Класифікацією видів цільового призначення земель, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, а також наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель.

Відповідачем при нарахуванні земельного податку за 2020-2022 роки на земельну ділянку позивача кадастровий номер :02:001:9930 не враховано наступні відомості щодо цієї земельної ділянки: цільове призначення 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 527511 грн. 36 коп., вид речового права право постійного користування земельної ділянки.

Земельний податок нарахований позивачу як фізичній особі за земельну ділянку, яка знаходиться у його постійному користуванні для створення фермерського господарства, натомість з 21.08.2000 на підставі державного акту №112 від 01.08.2000 було створено і зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «ПОКРОВЧАНКА» (), засновником і головою якого є позивач.

З моменту створення відповідно до Статуту основним видом діяльності С(Ф)Г «ПОКРОВЧАНКА» є сільськогосподарське виробництво та реалізація товарної продукції і сировини.

Господарство є платником податку 4 групи -сільськогосподарський товаровиробник, який відповідно до розділу 14 ПК України і п. 269,2 ст. 269 ПК України щорічно подає податковому органу податкову декларацію платника єдиного податку 4 групи і забезпечує обов`язкові платежі за земельні ділянки (земельний податок),які перебувають в користуванні СФГ «ПОКРОВЧАНКА», а тому нарахування відповідачем земельного податку як фізичній особі за земельну ділянку, яка знаходиться у постійному користуванні для створення фермерського господарства є необґрунтованим і протиправним.

Відповідач помилково вважає, що позивач як засновник або член фермерського господарства може передавати власне майно у тимчасове користування своєму господарству шляхом укладення договору оренди і має право вносити будь-яке своє майно до складеного капіталу.

Як зазначено вище, позивач є постійним користувачем земельної ділянки.

За змістом ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній власності або комунальної власності, без встановлення строку.

Норми наведеної статті не передбачають права розпорядження земельними ділянками постійного користування, в тому числі передавати в оренду.

Таким чином, суд приходить до висновок, що відповідач не використав належні данні при нарахуванні земельного податку за 2020-2022 роки за земельну ділянку кадастровий номер :02:001:9930.

За встановлених обставин, і наведених правових норм спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно частин 1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2 від 24.07.2023 позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255,262, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 44118658), третя особа Селянське (фермерське) господарство «ПОКРОВЧАНКА» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 2108451/2-2415-0410 від 29.12.2022 року по сплаті земельного податку з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 15125,50 грн. за земельну ділянку площею 50 га, кадастровий номер :02:001:9930, яка розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 2108451/1-2415-0410 від 29.12.2022 року по сплаті земельного податку з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 15125,50 грн. за земельну ділянку площею 50 га, кадастровий номер :02:001:9930, яка розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № 2-0410 від 29.12.2022 року по сплаті земельного податку з фізичних осіб за 2022 рік в сумі 15125,50 грн. за земельну ділянку площею 50 га, кадастровий номер :02:001:9930, яка розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровській області.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 44118658) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона