Справа № 300/4069/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" січня 2024 р. справа № 300/4069/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 ,
Військової частини НОМЕР_2 ,
Військової частини НОМЕР_3 ,
Військової частини НОМЕР_4 ,
Військової частини НОМЕР_5
про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, визнання протиправними дій щодо внесення записів до службової картки та визнання нечинними таких записів,
ОСОБА_2 (надалі, також - представник позивача, Дмитренко В.П.) в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 30.06.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, також відповідач 1, ВЧ НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 (надалі, також відповідач 2, ВЧ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 (надалі, також відповідач 3, ВЧ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 (надалі, також відповідач 4, ВЧ НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_5 (надалі, також відповідач 5, ВЧ НОМЕР_5 ), в якій просить:
1.1. визнати протиправними та скасувати накази:
- від 13 січня 2022 року №4-РС (по особовому складу) командира ВЧ НОМЕР_4 , в частині призначення ОСОБА_1 , оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , саме у військовому званні солдат на посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 ;
- від 07 лютого 2022 року №38 (по стройовій частині) командира ВЧ НОМЕР_1 , в частині визнання ОСОБА_1 таким, що справи та посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 саме у військовому званні солдат прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;
- від 03 квітня 2023 року №42-РС (по особовому складу) командира ВЧ НОМЕР_3 , в частині зарахування ОСОБА_1 , розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , саме у військовому званні солдат у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 ;
- від 17 квітня 2023 року №109 (по стройовій частині) командира ВЧ НОМЕР_1 , в частині визнання ОСОБА_1 таким, що справи та посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 здав і вибув до нового місця служби саме у військовому званні солдат;
- від 19 квітня 2023 року №8-РС (по особовому складу) командира ВЧ НОМЕР_2 , в частині призначення ОСОБА_1 на посаду командира відділення снайперів військової частини НОМЕР_2 саме у військовому званні солдат;
- від 19 квітня 2023 року № 95 (по стройовій частині) командира ВЧ НОМЕР_2 , в частині визнання ОСОБА_1 таким, що справи та посаду командира відділення снайперів ВЧ НОМЕР_2 прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою саме у військовому званні солдат;
2.1. визнати протиправною бездіяльність щодо невжиття заходів для призначення ОСОБА_1 , якому з 30 грудня 2020 року присвоєно первинне військове звання молодший лейтенант запасу на посади молодшого офіцерського складу:
- командира військової частини НОМЕР_1 - у період з 30 грудня 2020 року до 18 квітня 2023 року;
- командира військової частини НОМЕР_2 - у період з 19 квітня 2023 року до поточної дати;
2.2. визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_5 , яка полягає у нерозгляді і неприйнятті рішення за скаргою від 15 травня 2023 року молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , яку ВЧ НОМЕР_5 отримано 19 травня 2023 року;
2.3. зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 підготувати та подати встановленим порядком документи про призначення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 на військову посаду молодшого офіцерського складу відповідно до його досвіду і знань;
2.4. зобов`язати ВЧ НОМЕР_5 розглянути та вирішити по суті скаргу від 15 травня 2023 року молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , яку військовою частиною НОМЕР_5 отримано 19 травня 2023 року, про результати розгляду і вирішення повідомити письмово на адресу ОСОБА_1 ;
3.1. визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо внесення до службової картки ОСОБА_1 записів про застосовані до нього дисциплінарні стягнення сержантським складом військової частини НОМЕР_1 , а саме: молодшим сержантом ОСОБА_3 - три догани (13 січня 2023 року, 26 лютого 2023 року, 05 березня 2023 року) та однієї сурової догани (06 березня 2023 року), молодшим сержантом ОСОБА_4 - догани (05 березня 2023 року);
3.2. визнати нечинними у службовій картці ОСОБА_1 записи про застосовані до нього дисциплінарні стягнення сержантським складом ВЧ НОМЕР_1 , а саме: молодшим сержантом ОСОБА_3 - три догани (13 січня 2023 року, 26 лютого 2023 року, 05 березня 2023 року) та однієї сурової догани (06 березня 2023 року), молодшим сержантом ОСОБА_4 - догани (05 березня 2023 року).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_4 від 15.10.2020 №178-РС (по особовому складу) ОСОБА_1 призначено на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу, ВОС 106646А , укладено з ним контракт на три роки та наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.10.2020 №295 (по стройовій частині) зараховано в списки особового складу ВЧ НОМЕР_1 . У подальшому, наказом Міністра оборони України від 30.12.2020 №689 (по особовому складу) (надалі, також Наказ №689) ОСОБА_1 присвоєно первинне військове звання «молодший лейтенант запасу», про що внесено відповідні відомості в послужний список позивача та його військовий квиток. Однак під час проходження позивачем військової служби відповідачами не дотримано вимог щодо забезпечення йому належних умов для проходження військової служби, в тому числі призначення його на військові посади з урахуванням присвоєного Наказом №689 військового звання. Представник позивача вважає, що накази відповідачів №38 та №4-РС, №109 та №42-РС, №95 та №8-РС щодо призначення та переміщення позивача по службі після 30.12.2020 та до 18.04.2023 у військовому званні «солдат» та з 19.04.2023 у військовому званні «сержант» підлягають визнанню протиправними і скасуванню. Також представник позивача вказав, що ОСОБА_1 15.05.2023 звернувся до командира ВЧ НОМЕР_5 за скаргою на незаконні бездіяльність, дії та рішення командування військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_3 та НОМЕР_2 . Така скарга отримана ВЧ НОМЕР_5 19.05.2023, однак не розглянута по суті та не вирішена, у зв`язку з чим вважає таку бездіяльність протиправною. Також зауважив, що підлягають визнанню протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо внесення до службової картки ОСОБА_1 записів про застосовані до нього, як до військовослужбовця у військовому званні «солдат», дисциплінарні стягнення сержантським складом ВЧ НОМЕР_1 , а саме: молодшим сержантом ОСОБА_3 - три догани (13.01.2023, 26.02.2023, 05.03.2023) та однієї сурової догани (06.03.2023), молодшим сержантом ОСОБА_4 - догани (05.03.2023), з визнанням цих записів у службовій картці позивача нечинними, з огляду на те, що ОСОБА_1 за своїм військовим званням, як військовослужбовець молодшого офіцерського складу, по відношенню до молодших сержантів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу, був начальником, а відтак вони, не могли віддавати накази ОСОБА_1 та накладати стягнення на свого начальника. З метою захисту порушених прав позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Також представник позивача у тексті позовної заяви вказав на наявність підстав для залучення до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство оборони України.
Окрім цього, представник позивача до позовної заяви долучив, серед іншого, заяву про виклик свідків, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та клопотання про витребування доказів (том 1, а.с. 56, 57-58, 59-62).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення виявлених недоліків (том 1, а.с. 81-84).
Представник позивача на виконання вимог цієї ухвали у визначений судом строк подав заяву про поновлення строків від 07.07.2023 ( том 1, а.с. 89-92).
Також у зазначеній заяві ОСОБА_2 , серед іншого, просив, приєднати до справи як доказ копію рапорту Сінітовича О.Т. від 15.03.2023, що зареєстрований у стройовій частині штабу ВЧ НОМЕР_1 за вх.№2018 від 16 березня 2023 року; витребувати у ВЧ НОМЕР_1 письмову інформацію та належним чином засвідчені і оформлені (згідно вимог Національного стандарту ДСТУ 4163:2020), тобто шляхом вчинення під текстом кожного документа у чотири рядки наступного запису: Згідно з оригіналом; найменування посади особи, яка засвідчує копію; військове звання підпис ім`я та прізвище цієї посадової особи; дата засвідчення, із скріпленням цього запису печаткою установи, фото-, світло- або ксерокопії документів, які її підтверджують, про результати розгляду у ВЧ НОМЕР_1 рапорту ОСОБА_1 від 15.03.2023, що зареєстрований у стройовій частині штабу ВЧ НОМЕР_1 за вх.№2018 від 16 березня 2023 року і прийняте командиром військової частини за ним управлінське рішення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 визнано проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України поважною причиною пропуску ним строку звернення до суду, поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (том 1, а.с. 96-100).
Пунктом 6 резолютивної частини цієї ухвали у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків відмовлено.
Пунктом 7 резолютивної частини цієї ухвали задоволено клопотання представника позивача про долучення доказу та приєднано до справи як доказ копію рапорту ОСОБА_1 від 15.03.2023, що зареєстрований у стройовій частині штабу ВЧ НОМЕР_1 за вх.№2018 від 16 березня 2023 року.
Також пунктом 8 резолютивної частини ухвали від 12.07.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином оформлені копії документів про результати розгляду у ВЧ НОМЕР_1 рапорту ОСОБА_1 від 15.03.2023, що зареєстрований у стройовій частині штабу ВЧ НОМЕР_1 за вх.№2018 від 16 березня 2023 року і прийняте командиром військової частини за ним управлінське рішення.
Також у зазначеній ухвалі суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для залучення Міністерства оборони України в якості третьої особи для участі в справі.
Окрім цього, суд 14.07.2023 постановив ухвалу (том 1, а.с. 105-111), якою відмовив у задоволенні заяви представника позивача від 29.06.2023 про виклик свідків; відмовив у задоволенні клопотання адвоката Дмитренка Володимира Павловича від 29.06.2023 про призначення почеркознавчої експертизи; задовольнив клопотання представника позивача від 29.06.2023 про витребування доказів та:
витребував у Військової частини НОМЕР_1 письмову інформацію та належним чином засвідчені і оформлені (згідно вимог Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (надалі, також - ДСТУ 4163:2020), тобто шляхом вчинення під текстом кожного документа у чотири рядки наступного запису: «Згідно з оригіналом; найменування посади особи, яка засвідчує копію; військове звання підпис ім`я та прізвище цієї посадової особи; дата засвідчення», із скріпленням цього запису печаткою установи, фото-, світло- або ксерокопії документів, які її підтверджують, про:
- перелік та найменування документів, які були скеровані Військовою частиною НОМЕР_1 до Військової частини НОМЕР_4 і були підставою для видачі в останній наказу від 13 січня 2022 року №4-РС (по особовому складу), в частині призначення ОСОБА_1 , оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_1 , саме у військовому званні солдат на посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_1 ;
- причини, у зв`язку з якими на ОСОБА_1 , який має первинне офіцерське звання «молодший лейтенант запасу», присвоєне йому наказом Міністра оборони України від 30 грудня 2020 року №689, відомості про яке внесені Верховинським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 до розділу 19 «Присвоєння військових звань та класу за спеціальністю» його військового квитка серії НОМЕР_6 від 19.10.2020, у Військовій частині НОМЕР_1 не готуються і не подаються за належністю документи про призначення його на офіцерську посаду, а продовжувалося використання цього військовослужбовця на солдатській посаді в термін до 18 квітня 2023 року;
витребував у Військової частини НОМЕР_4 письмову інформацію та належним чином засвідчені і оформлені (згідно вимог Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (надалі, також - ДСТУ 4163:2020), тобто шляхом вчинення під текстом кожного документа у чотири рядки наступного запису: «Згідно з оригіналом; найменування посади особи, яка засвідчує копію; військове звання підпис ім`я та прізвище цієї посадової особи; дата засвідчення», із скріпленням цього запису печаткою установи, фото-, світло- або ксерокопії документів, які її підтверджують, про:
- перелік та найменування документів, які були отримані Військовою частиною НОМЕР_4 від Військової частини НОМЕР_1 і були підставою для видачі наказу Військової частини НОМЕР_4 від 13 січня 2022 року №4-РС (по особовому складу), в частині призначення ОСОБА_1 , оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_1 , саме у військовому званні солдат на посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_1 ;
- наявність у Військової частини НОМЕР_4 відомостей про те, що ОСОБА_1 має первинне офіцерське звання «молодший лейтенант запасу», присвоєне йому наказом Міністра оборони України від 30 грудня 2020 року №689, відомості про яке внесені Верховинським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 до розділу 19 «Присвоєння військових звань та класу за спеціальністю» його військового квитка серії НОМЕР_6 від 19.10.2020;
- способи, методи та періодичність контролю Військовою частиною НОМЕР_4 дотримання у Військовій частині НОМЕР_1 вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, яким не допускається використання на солдатських посадах військовослужбовців з офіцерським званням.
ВЧ НОМЕР_4 скористалась правом подання відзиву, який надійшов на електронну адресу суду 28.07.2023 (том 1, а.с. 121-125). У поданому відзиві №4/628 від 25.07.2023 представник відповідача 7 не погодився з позовними вимогами ОСОБА_1 . На підтвердження своєї позиції зазначив, що з позивачем 15.10.2020 укладено на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_4 від 15.10.2020 №178-РС контракт терміном на три роки. Станом на дату укладення вищезазначеного контракту від 15.10.2020 позивач мав військове звання «солдат». Відповідно до умов укладеного контракту від 15.10.2020 на позивача були покладені обов`язки, які відповідають військовослужбовцю рядового складу. Згідно з наказом Міністра оборони України від 30.12.2020 №689 позивачу присвоєно первинне військове звання молодший лейтенант запасу. Для подальшого проходження військової служби за посадою молодшого офіцерського складу позивачу потрібно укласти новий контракт на проходження військової служби. Зауважив, що винесення оскаржуваних наказів командирами ВЧ НОМЕР_4 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 про призначення позивача на посади, які на його думку не відповідають його військовому званню «молодший лейтенант запасу», ОСОБА_1 не заперечувались, рапорти про прийом справ та даних посад складались позивачем добровільно. Отже, наказ від 13 січня 2022 року №4-РС (по особовому складу) командира ВЧ НОМЕР_4 , в частині призначення позивача, оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , саме у військовому званні «солдат» на посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 є правомірним та законним, а вимоги ОСОБА_1 щодо його скасування є необґрунтованими. З приводу оскарження позивачем застосованих до нього дисциплінарних стягнень, зауважив, що позивачу дисциплінарні стягнення у вигляді догани та суворої догани були оголошені військовослужбовцями сержантського складу без оформлення письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), тому до ОСОБА_1 не були проведені стягнення з його грошового забезпечення. Також звернув увагу, що у зв`язку з закінченням строку дії дисциплінарних стягнень у вигляді догани та суворої догани, позовні вимоги про визнання протиправними та нечинними застосованих до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді догани та суворої догани є надуманими, незаконними та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Також від представника ВЧ НОМЕР_4 28.07.2023 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке суд ухвалою від 21.08.2023 повернув заявнику без розгляду (том 2, а.с.1-2).
Окрім цього, представник ВЧ НОМЕР_4 31.07.2023 подав до суду клопотання (том 1, а.с. 136-137), яким на виконання вимог ухвали суду від 14.07.2023 повідомив, що відповідачем 4 від ВЧ НОМЕР_1 отриманий рапорт від 17.12.2021, який став підставою для видачі наказу ВЧ НОМЕР_4 від 13.04.2022 № 4-РС (по особовому складу), в частині призначення позивача у військовому званні «солдат» на посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 . На момент винесення ВЧ НОМЕР_4 наказу від 13.04.2022 № 4-РС у відповідача 4 були відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 має первинне офіцерське звання «молодший лейтенант запасу». Також зазначив, що чинним законодавством України не передбачені способи, методи та періодичність контролю відповідачем 4 дотримання у ВЧ НОМЕР_1 вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, яким не допускається використання на солдатських посадах військовослужбовців з офіцерським званням. Разом з тим повідомив, що ВЧ НОМЕР_1 є окремою юридичною особою, має штатний розпис, згідно з яким самостійно здійснює призначення на посади військовослужбовців для подальшого проходження військової служби. Просив долучити до матеріалів справи №300/4069/23 копію рапорту від 17.12.2021.
На поштову адресу суду 14.08.2023 надійшов відзив від ВЧ НОМЕР_1 (том 1, а.с. 147-153).
У поданому відзиві представник відповідача 1 заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Зауважив, що частиною 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено вичерпний переліків видів військової служби та передбачено, зокрема, військову службу за контрактом осіб рядового складу, військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. Таким чином, представник відповідача 1 вважає, що перед призначенням позивача на посаду офіцерського складу, мав бути укладений контракт про проходження громадянами України військової служби на посадах осіб офіцерського складу, для чого позивачем повинен був бути наданий відповідний рапорт з клопотаннями прямих командирів та інші документи, чого зроблено не було. На сьогоднішній день діє контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу, укладений між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України, строком на 3 роки, який набрав чинності з 15 жовтня 2020 року. Враховуючи викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 .
Окрім цього, на поштову адресу суду 15.08.2023 надійшов відзив ВЧ НОМЕР_3 від 08.08.2023 №502/16/658 (том 1, а.с. 171-177). Представник відповідача 3, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вказав, що 15.10.2020 позивача було зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу, звання «солдат». Того ж дня з солдатом ОСОБА_1 було укладено контракт на 3 роки. У подальшому позивач проходив військову службу, як солдат Збройних Сил України, даних про присвоєння йому військового звання - молодший лейтенант запасу наказом від 30.12.2020 №689 до ВЧ НОМЕР_3 не надходило та не подавалось. Таким чином вважає, що оскаржений наказ №42-РС від 03.04.2023 про зарахування в розпорядження командира 63 ОСБ солдата ОСОБА_1 виносився з урахуванням його військового звання «солдат», оскільки саме в такому військовому званні він проходив військову службу на посаді розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу 15 окремого мотопіхотного батальйону 58 окремої мотопіхотної бригади, а інформація про присвоєння первинного офіцерського звання на момент прийняття рішення суб`єкту владних повноважень не доводилась. Вказав, що посилання ОСОБА_1 на відмітку у військовому квитку про присвоєння військового звання молодшого лейтенанта, зробленого ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу є неналежним доказом, оскільки на той час позивач вже проходив військову службу, як особа рядового складу і повинен бути виключений з військового обліку РТЦК та СП. Також звернув увагу про затвердження Указом Президента України від 30 грудня 2016 року №582/2016 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу та Положення про військовий квиток офіцера запасу, виходячи з норм якого ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен був видати позивачу військовий квиток офіцера запасу, а не робити відмітку у військовому квитку особи рядового, сержантського і старшинського складу про присвоєння офіцерського звання. Відповідачі не ініціювали питання присвоєння первинного військового звання офіцера - молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , а наказ Міністра оборони України від 30.1.2020 №689 до відома ВЧ НОМЕР_3 не доводився. За таких обставин, на момент прийняття оскаржуваного наказу №42-РС від 03.04.2023 відповідач 3 діяв в межах своїх повноважень, відповідно до приписів нормативно-правових документів, виходячи з наявних в нього даних по військовослужбовцю ОСОБА_1 . На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача до ВЧ НОМЕР_3 .
До суду 28.08.2023 від представника позивача надійшла сформована 26.08.2023 в системі «Електронний суд» відповідь на відзив ВЧ НОМЕР_1 (том 2, а.с. 12-16). Представник позивача заперечив обставини, викладені представником відповідача 1 у відзиві на позов. Зокрема, вказав на помилковість аргументів щодо необхідності звернення позивача з рапортом про укладення нового контракту про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу. Вказав, що ні норми Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, ні норми Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009, не передбачали обов`язковою умовою укладення контракту на проходження військової служби на офіцерських посадах з військовослужбовцем, який вже проходить військову службу на солдатських посадах і на якого під час проходження цього виду військової служби присвоєно первинне офіцерське звання у запасі, а сам зміст пункту 2.11 Інструкції №170, на який посилається представник ВЧ НОМЕР_1 , визначав випадок прийняття військовослужбовців, які вже виконують військовий обов`язок за іншими видами військової служби, на військову службу за контрактом, але не стосувався випадку, коли вказаним військовослужбовцям було присвоєно первинне офіцерське військове звання і вони не виявили бажання проходити військову службу за контрактом. Окрім цього, наголосив, що використанням молодшого лейтенанта ОСОБА_1 після 30.12.2020 і до поточної дати на солдатських і сержантських посадах та невизнання ВЧ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 офіцерського звання ОСОБА_1 , присвоєного йому наказом №689, порушується право власності ОСОБА_1 , гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 в частині його правомірних очікувань отримувати після 30.12.2020 грошове забезпечення за військовим званням та посадою молодшого офіцерського складу. Також звернув увагу на необхідності дотримання суб`єктами владних повноважень принципу належного урядування, з урахуванням якого позивачу мала бути забезпечена можливість продовження проходження військової служби у новому званні. Також вказав, що долучений відповідачем 1 витяг з Наказу №329-ОД не підписаний відповідною військовою службовою особою, тому не набрав юридичної сили.
Окрім цього, 28.08.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання, сформоване в системі «Електронний суд» 26.08.2023, в якому ОСОБА_2 просив приєднати до матеріалів справи відповідь на відзив відповідача 3 (том 2, а.с. 26-28). Представник позивача вказав на безпідставність доводів представника відповідача 3 стосовно того, що ОСОБА_1 не призивався на військову службу як офіцер запасу, оскільки станом 30.12.2020, коли йому присвоєно первинне військове звання «молодший лейтенант запасу», позивач вже проходив військову службу, а повторного призову на військову службу не передбачено. Повторно звернув увагу на правомірне очікування позивача отримувати після 30.12.2020 грошове забезпечення за військовим званням та посадою молодшого офіцерського складу та необхідність дотримання Міністерством оборони України принципу належного урядування.
Відповідачем 2 ухвала про відкриття провадження від 12.07.2023, а також копія позовної заяви та доданих до неї документів не отримані з незалежних від суду причин, що підтверджується довідкою Укрпошти із відмітками: «повертається», «за закінченням терміну зберігання» (том 1, а.с. 181). Вказана ухвала суду та позовна заява з додатками направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену у позовній заяві як місцезнаходження ВЧ НОМЕР_2 .
Згідно з частиною 11 статті 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Отже, вказана ухвала, позовна заява та додатки вважаються врученими належним чином.
Таким чином, судом вживалися вичерпні заходи щодо повідомлення ВЧ НОМЕР_2 в якості відповідача про розгляд адміністративної справи №300/4069/23, однак у визначений судом строк правом на подання відзиву відповідач 2 не скористався, витребуваних судом письмових доказів не надав.
Окрім цього, ухвала про відкриття провадження від 12.07.2023, копія позовної заяви та доданих до неї документів 29.07.2023 отримані уповноваженою особою ВЧ НОМЕР_5 , однак у визначений судом строк відповідач 5 правом на подання відзиву на позов не скористався (том 1, а.с. 115).
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.10.2020 №295 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_4 (по особовому складу) від 15.10.2020 №178-РС на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , який прибув із запасу, з 15.10.2020 зараховано до списків особового складу військової частини, шпк «солдат» (том 1, а.с. 29).
Між Міністерством оборони України в особі командира ВЧ НОМЕР_4 та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_1 , солдатом, 15.10.2020 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу, строком на 3 роки (том 1, а.с. 154-156).
Наказом Міністра оборони України від 30.12.2020 №689 (по особовому складу) ОСОБА_1 присвоєно первинне військове звання «молодший лейтенант запасу» (том 1, а.с. 33).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_4 від 13.01.2022 №4-РС (по особовому складу) ОСОБА_1 , оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» призначено на посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 .
Згідно з витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_7 від 07.02.2022 №38 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_4 (по особовому складу) від 13.01.2022 №4-РС на посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк солдат. Підстава: наказ командира ВЧ НОМЕР_4 від 13.01.2022 №4-РС (том 1, а.с. 46).
Також наказом командира ВЧ НОМЕР_3 від 03.04.2023 №42-РС (по особовому складу) ОСОБА_1 , розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» зараховано у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_2 .
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.04.2023 №109 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , зарахованого наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по особовому складу) від 03.04.2023 №42-РС у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби (том 1, а.с. 47-48).
Також, згідно з витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 19.04.2023 №95 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по особовому складу) від 03.04.2023 №42-РС у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_2 , який прибув для подальшого проходження військової служби з ВЧ НОМЕР_1 , вважати таким що з 19.04.2023 зарахований в списки особового складу військової частини. Призначити наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по особовому складу) від 19.04.2023 №8-РС на посаду командира відділення снайперів і вважати таким, що з 19.04.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків, шпк «молодший сержант» (том 1, а.с. 49).
У службову картку ОСОБА_1 , солдата розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , внесено записи про застосовані до нього стягнення: догани (13.01.2023 - внесено запис т.в.о. командира розвідувального взводу молодшим сержантом ОСОБА_7 ; 26.02.2023 - т.в.о. командира розвідувального взводу молодшим сержантом ОСОБА_7 , 05.03.2023 - т.в.о. командира розвідувального взводу молодшим сержантом ОСОБА_7 , 05.05.2023 - командиром 3 відділення розвідувального взводу моложшим сержантом ОСОБА_8 ) та суворої догани (06.03.2023 - т.в.о. командира розвідувального взводу молодшим сержантом ОСОБА_7 ). На кожному із зазначених записів міститься підпис майора Володимира Лося та печатка ВЧ НОМЕР_1 (том 1, а.с. 54-55).
Позивач, не погоджуючись із визначенням, починаючи з 30.12.2020, його військового звання під час проходження ним військової служби, застосуванням до нього дисциплінарних стягнень військовослужбовцями з молодшими військовими званнями, бездіяльністю щодо нерозгляду скарги від 15.05.2023, звернувся через уповноваженого представника до суду з цією позовною заявою.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Також статтею 65 Основного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (надалі, також - Закон №2232-XII).
Частинами 2, 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII, серед іншого, визначено, що стосується військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Частиною 6 статті 2 Закону №2232-XII передбачено види військової служби:
строкова військова служба;
військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;
військова служба за контрактом осіб рядового складу;
військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;
військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти;
військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;
військова служба за призовом осіб офіцерського складу;
військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Стаття 5 Закону №2232-XII визначає склад військовослужбовців, резервістів і військовозобов`язаних, а також військові звання.
Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад.
Частиною 2 статті 5 Закону №2232-XII встановлено, серед іншого, армійські військові звання, зокрема:
рядовий склад (рекрут, солдат, старший солдат);
сержантський і старшинський склад: молодший сержантський і старшинський склад (молодший сержант, сержант); старший сержантський і старшинський склад (старший сержант, головний сержант, штаб-сержант); вищий сержантський і старшинський склад (майстер-сержант, старший майстер-сержант, головний майстер-сержант);
офіцерський склад: молодший офіцерський склад (молодший лейтенант, лейтенант, старший лейтенант, капітан); старший офіцерський склад (майор, підполковник, полковник); вищий офіцерський склад (бригадний генерал, генерал-майор, генерал-лейтенант, генерал).
До військових звань громадян України, які перебувають у запасі чи у відставці або проходять службу у військовому резерві, додаються слова відповідно "запасу", "у відставці" або "резерву" (частина 4 статті 5 Закону №2232-XII).
Присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військовому званні військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, переатестація осіб, які мають спеціальні звання або класні чини, для присвоєння військових звань здійснюються в порядку, визначеному статутами Збройних Сил України, положеннями про проходження військової служби, положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Військові звання присвоюються довічно (частина 5 статті 5 Закону №2232-XII).
Відповідно до частини 5 статті 11 Закону №2232-XII громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу.
Загальні умови укладення контракту на проходження військової служби визначено в статті 19 Закону №2232-XII.
Так, військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.
Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, у разі закінчення строку контракту можуть укласти новий контракт на проходження військової служби.
У разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший, укладений з ним контракт припиняється, а з таким військовослужбовцем укладається новий контракт для проходження відповідного виду військової служби на строк, визначений частиною другою статті 23 цього Закону.
Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України та нормативно-правовими актами Міністерства оборони України та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 1 статті 20 Закону №2232-XII передбачено, що на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби, зокрема:
особи рядового складу, які проходять строкову військову службу або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, резервісти, військовозобов`язані, які не мають військових звань сержантського, старшинського і офіцерського складу, особи віком від 18 років, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту, та не досягли граничного віку перебування на військовій службі - на військову службу за контрактом осіб рядового складу;
військовослужбовці, резервісти, військовозобов`язані, які не мають військових звань офіцерського складу, громадяни призовного віку, особи, які здобули вищу освіту за ступенем не нижче бакалавра, віком від 20 до 30 років та які успішно завершили курс військової підготовки офіцерського складу у вищому військовому навчальному закладі або військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, - на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.
Як встановлено судом вище, між Міністерством оборони України в особі командира ВЧ НОМЕР_4 та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_1 , солдатом, 15.10.2020 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу, строком на 3 роки (том 1, а.с. 154-156).
Відповідно до пункту 2 цього контракту Міністерство оборони України зобов`язується відповідно до законодавства забезпечити належні умови для проходження військової служби громадянином України ОСОБА_1 , зокрема, призначення його на військові посади з урахуванням досвіду, рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, а також присвоєння військових звань; належне матеріальне забезпечення під час проходження військової служби; виплату грошового забезпечення з урахуванням надбавок за вислугу років, знання та використання іноземної мови, відповідну кваліфікацію, спортивні і почесні звання та інших надбавок, доплат, винагород, премій.
У подальшому, наказом Міністра оборони України від 30.12.2020 №689 (по особовому складу) ОСОБА_1 присвоєно первинне військове звання «молодший лейтенант запасу» (том 1, а.с. 33).
Позивач вважає, що відповідачами після 30.12.2020 протиправно здійснювалося використання його на військовій службі без урахування присвоєного зазначеним наказом офіцерського звання.
Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (надалі, також - Положення №1153) та Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 (надалі, також - Інструкція №170).
Положенням №1153 визначено порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Інструкція №170 визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153 (пункт 1.1 Інструкції №170).
Згідно з абзацом 1 пункту 12 Положення №1153 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Згідно із пунктом 2 Положення №1153 громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.
Пунктом 15 Положення №1153 передбачено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.
За приписами пункту 16 Положення №1153 право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається: 1) Міністру оборони України: з особами вищого офіцерського складу; з особами офіцерського складу, які призначаються на посади Міністром оборони України; з визначеними статтею 20 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадянами, які здобули вищу освіту за ступенем не нижче бакалавра, не мають військових звань офіцерського складу та приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу; 2) військовим посадовим особам - з іншими категоріями осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.
Згідно із пунктами 41, 42 Положення №1153 військове звання може бути первинним або черговим. Для осіб рядового складу первинним є військове звання рекрута. Для осіб сержантського та старшинського складу первинним є військове звання молодшого сержанта (старшини 2 статті); Для осіб офіцерського складу первинним є військове звання молодшого лейтенанта. Черговим військовим званням є військове звання, наступне за тим, яке має військовослужбовець. Старшинство та послідовність військових звань визначаються відповідно до статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Первинне військове звання рядового складу присвоюється громадянам, які вступили на військову службу за контрактом осіб рядового складу і не мають військових звань, до складання ними Військової присяги. Первинне військове звання рядового складу присвоюється військовослужбовцям наказом командира військової частини, який призначає таких військовослужбовців на відповідні посади. Після складання Військової присяги таким військовослужбовцям присвоюється військове звання солдата (матроса). Первинне військове звання офіцерського складу громадянам присвоюється наказом Міністра оборони України. Військовослужбовцям сержантського і старшинського складу, призначеним на посади офіцерського складу у воєнний час, первинне військове звання офіцерського складу присвоюється командирами корпусів, посадовими особами, які мають рівні з ними права та вищі.
Пункт 51 Положення №1153 первинне військове звання молодшого лейтенанта запасу присвоюється:
2) військовозобов`язаним, які пройшли військову службу і мають вищу освіту не нижче ступеня бакалавра за спеціальністю, спорідненою з відповідною військово-обліковою спеціальністю, за результатами атестування осіб до офіцерського складу, які перебувають у запасі, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності;
3) військовозобов`язаним, які не проходили військову службу, і жінкам, якщо вони мають вищу освіту ступеня магістра або прирівняний до нього освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста (повна вища освіта) за спеціальністю, спорідненою з відповідною військово-обліковою спеціальністю, за результатами атестування осіб до офіцерського складу, які перебувають у запасі, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності, за переліком військово-облікових спеціальностей, який визначається Міністерством оборони України;
4) громадянам, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу.
Пунктом 1.3. Інструкції №170 передбачено, що громадяни України, які виконують військовий обов`язок під час проходження військової служби, є військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту. Статус військовослужбовця підтверджується такими документами, що посвідчують особу:
посвідченнями офіцерів і генералів - особи офіцерського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту;
військовими квитками рядового, сержантського і старшинського складу - особи рядового, сержантського і старшинського складу та курсанти закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти (далі - військові навчальні заклади).
Відповідно до пункту 68 Положення №1153 громадянам, які приймаються на військову службу за контрактом на посади рядового складу і не мають військового звання, присвоюється військове звання солдата (матроса), а на посади сержантського і старшинського складу - військове звання молодший сержант (старшина 2 статті) з урахуванням абзацу першого пункту 102 цього Положення.
При прийнятті осіб офіцерського складу, які перебувають у запасі або проходять службу в резерві, на військову службу за контрактом їм може бути присвоєно Міністром оборони України чергове військове звання офіцерського складу з урахуванням строку вислуги у військовому званні, яке вони мають, але не вище військового звання за посадою, на яку вони призначаються (пункт 68 Положення №1153).
Особи сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або проходять службу у військовому резерві, мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли (у разі потреби) курс військової підготовки за напрямом, що відповідає профілю службової діяльності, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності можуть призначатися на посади, що підлягають заміщенню особами молодшого офіцерського складу. Призначення на посади молодшого офіцерського складу здійснюється наказом Міністра оборони України по особовому складу з одночасним прийняттям осіб сержантського і старшинського складу на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та присвоєнням їм первинного військового звання молодшого лейтенанта. Призначення осіб сержантського і старшинського складу на посади офіцерського складу проводиться за умови, що до досягнення граничного віку проходження військової служби їм залишився строк, який є більшим за строк контракту (пункт 104 Положення №1153).
Відповідно до пункту 2.11 Інструкції №170 при прийнятті на військову службу за контрактом військовослужбовців, які вже виконують військовий обов`язок за іншими видами військової служби, або військовослужбовців інших військових формувань укладення першого контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України здійснюється посадовими особами, визначеними в підпунктах 1, 2 пункту 16 Положення.
Укладення нового контракту з військовослужбовцем здійснюється посадовою особою, якій надано право укладати контракт від імені Міністерства оборони України. Для прийняття рішення щодо укладення нового контракту до кадрового органу, підпорядкованого цій посадовій особі, подаються:
рапорт військовослужбовця з клопотаннями прямих командирів (начальників);
два примірники контракту, підписані військовослужбовцем;
копія довідки військово-лікарської комісії про придатність до проходження військової служби за контрактом (для військовослужбовців після 40-річного віку, які виявили бажання проходити військову службу за новим контрактом);
службова характеристика.
За потреби додатково може надаватися копія попереднього контракту військовослужбовця.
За рішенням посадової особи, якій надано право укладати контракт від імені Міністерства оборони України, для прийняття рішення щодо укладення контракту може бути запрошеним і військовослужбовець, з яким укладається контракт.
Відповідно до пункту 2.17 Інструкції №170 на військову службу за контрактом на посади рядового, сержантського, старшинського і офіцерського складу відбираються придатні до військової служби за станом здоров`я громадяни України, які виявили бажання проходити військову службу в Збройних Силах України та які відповідають вимогам, визначеним законодавством.
З детального аналізу наведених вище норм вбачається, що військова служба за контрактом осіб офіцерського складу є одним із різновидів військової служби.
На момент укладення контракту 15.10.2020 ОСОБА_1 належав до осіб рядового складу.
Подальше присвоєння позивачу згідно Наказу №689 військового звання «молодший лейтенант запасу» зумовило виникнення у нього права на проходження військової служби як особи офіцерського складу та, відповідно права на укладення контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.
Перехід позивача з військової служби за контрактом осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, мав би наслідком припинення контракту від 15.10.2020 відповідно до приписів статті 19 Закону №2232-XII.
Водночас, оскільки військова служба за контрактом є добровільною службою, на відміну від військової служби за призовом, для виникнення правовідносин такої служби, в тому числі і при зміні військовослужбовцем одного виду військової служби на інший, потрібне волевиявлення військовослужбовця, який бажає проходити за контрактом відповідний вид служби. Військова частина, де військовослужбовець проходить військову службу, не вправі одноосібно змінювати вид військової служби з одного на інший.
Як з`ясовано судом вище на підставі пункту 2.11 Інструкції №170 у редакції, чинній на момент присвоєння позивачу військового звання молодшого офіцерського складу, для прийняття рішення щодо укладення нового контракту до кадрового органу, підпорядкованого цій посадовій особі, подаються, зокрема, рапорт військовослужбовця з клопотаннями прямих командирів (начальників).
Однак у спірних правовідносинах позивачем не надано доказів звернення до прямих командирів з рапортом щодо укладення нового контракту про проходження військової служби осіб офіцерського складу.
Більше того, матеріали справи містять рапорт ОСОБА_1 про переведення його на посаду розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 , де ним же самим визначено шпк «солдат».
До того ж жодних доказів стосовно того, що відповідачам 1, 2, 3, 4 було відомо про присвоєння ОСОБА_1 військового звання «молодший лейтенант запасу» згідно з Наказом №689, матеріали справи не містять.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо відсутності протиправної бездіяльності командира ВЧ НОМЕР_1 у період з 30 грудня 2020 року до 18 квітня 2023 року та командира ВЧ НОМЕР_2 у період з 19 квітня 2023 року до поточної дати щодо невжиття заходів для призначення ОСОБА_1 , якому з 30 грудня 2020 року присвоєно первинне військове звання молодший лейтенант запасу на посади молодшого офіцерського складу, а тому у задоволенні позовної заяви у відповідній частині позовних вимог слід відмовити.
Окрім цього, є, відповідно, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування відповідних наказів щодо переміщення позивача на військовій службі, зокрема, накази від 13 січня 2022 року №4-РС (по особовому складу) командира ВЧ НОМЕР_4 , від 07 лютого 2022 року №38 (по стройовій частині) командира ВЧ НОМЕР_1 , від 03 квітня 2023 року №42-РС (по особовому складу) командира ВЧ НОМЕР_3 , від 17 квітня 2023 року №109 (по стройовій частині) командира ВЧ НОМЕР_1 , від 19 квітня 2023 року №8-РС (по особовому складу) командира ВЧ НОМЕР_2 , від 19 квітня 2023 року №95 (по стройовій частині) командира ВЧ НОМЕР_2 , а також позовні вимоги про зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 підготувати та подати встановленим порядком документи про призначення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 на військову посаду молодшого офіцерського складу відповідно до його досвіду і знань як похідні.
Також, оскільки в межах розгляду цієї справи суд не встановив протиправності у бездіяльності командирів ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 щодо невжиття заходів для призначення ОСОБА_1 на посади молодшого офіцерського складу, безпідставними також є і вимоги щодо визнання протиправними дій ВЧ НОМЕР_1 щодо внесення до службової картки ОСОБА_1 записів про застосовані до нього дисциплінарні стягнення сержантським складом військової частини НОМЕР_1 , а саме: молодшим сержантом ОСОБА_3 - три догани (13 січня 2023 року, 26 лютого 2023 року, 05 березня 2023 року) та однієї сурової догани (06 березня 2023 року), молодшим сержантом ОСОБА_4 - догани (05 березня 2023 року) та визнання нечинними таких записів у службовій картці ОСОБА_1 .
З приводу позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_5 стосовно нерозгляду і неприйняття рішення за його скаргою від 15 травня 2023 року та зобов`язання розглянути таку скаргу та повідомити позивача про результати такого розгляду, суд зазначає таке.
Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999 затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (надалі, також - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Статтею 110 Дисциплінарного статуту передбачено, що усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі:
прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод;
незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.
Відповідно до статті 111 Дисциплінарного статуту заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції.
Також статтею 112 Дисциплінарного статуту передбачено, що військовослужбовці, які подали заяву чи скаргу, мають право:
особисто викласти свої аргументи особі, яка перевіряє заяву чи скаргу, звернутися з вимогою залучити до розгляду свідків;
подати додаткові матеріали, що стосуються справи, або клопотати, щоб їх вимагав командир (начальник) або орган, який розглядає заяву чи скаргу;
бути присутнім під час розгляду заяви чи скарги;
одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;
ознайомитися з матеріалами перевірки заяви чи скарги;
оскаржити прийняте за їх заявою чи скаргою рішення в суді;
вимагати відшкодування завданих їм збитків у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 115 Дисциплінарного статуту вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (надалі, також - Закон №393/96-ВР) визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Частиною 1 статті 14 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Згідно із статтею 20 Закону №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Згідно із статтею 117 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Тобто, праву військовослужбовця на звернення зі скаргою кореспондує обов`язок органу військового управління відреагувати на таку скаргу, зокрема, розглянуто всі порушені питання, вжити необхідних заходів або надати вичерпну та мотивовану відповідь в письмовій формі, в тому числі й у випадку відмови у вирішенні питань, викладених у скарзі.
В матеріалах справи відсутні докази розгляду відповідачем 5 скарги ОСОБА_1 від 15.05.2023 у визначеному порядку та повідомлення позивача чи його представника про результати такого розгляду, у зв`язку з чим має місце протиправна бездіяльність ВЧ НОМЕР_5 .
Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги факт нерозгляду відповідачем 5 скарги позивача від 15.05.2023, відповідно, не прийняття за наслідком такого розгляду відповідного рішення, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_5 , яка полягає у нерозгляді і неприйнятті рішення за скаргою ОСОБА_1 від 15 травня 2023 року, яку ВЧ НОМЕР_5 отримано 19 травня 2023 року та зобов`язання ВЧ НОМЕР_5 розглянути та вирішити по суті скаргу від 15 травня 2023 року ОСОБА_1 , яку Військовою частиною НОМЕР_5 отримано 19 травня 2023 року, про результати розгляду і вирішення повідомити письмово на адресу ОСОБА_1 .
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно з пунктом 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При зверненні до суду з цим позовом позивач судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від такої сплати на підставі пункт 12 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.
Враховуючи, що сторонами не підтверджено понесення інших судових витрат у справі, процесуальні підстави для їх розподілу відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_5 , яка полягає у нерозгляді і неприйнятті рішення за скаргою ОСОБА_1 від 15 травня 2023 року, яку Військовою частиною НОМЕР_5 отримано 19 травня 2023 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_5 розглянути та вирішити по суті скаргу ОСОБА_1 від 15 травня 2023 року, яку військовою частиною НОМЕР_5 отримано 19 травня 2023 року, про результати розгляду і вирішення повідомити письмово на адресу ОСОБА_1 .
У задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_9 ;

відповідач 1 - Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_10 ;

відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_11 ;

відповідач 3 - Військова частина НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_12 ;

відповідач 4 - Військова частина НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_13 ;

відповідач 5 - Військова частина НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_14 .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.