Справа № 420/29449/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 27 жовтня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6), в якій позивач просив:

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії та не виплати компенсації втрати частини доходу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок розміру пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 з 07.10.2009 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року.

Після усунення недоліків ухвалою суду від 08 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до січня 1999р. він проживав в м. Херсоні та отримував пенсію за віком. Надалі позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату пенсії припинено.

Згодом позивач через свого представника звернувся до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії, але рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 111/03-16 від 06.01.2021р. в поновленні виплати пенсії позивачу було відмовлено.

Тому позивач був вимушений звернутися до суду та рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року по справі № 540/1771/21 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 111/03-16 від 06.01.2021 року про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, починаючи з 07.10.2009 року.

Разом з цим судом було відмовлено у зобов`язанні Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати розмір пенсії, зазначивши, що такі дії є передчасними.

Позивач зазначив, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 року в розмірі 86,48 грн. Пенсію поновлено у розмірі на дату припинення - квітень 1999 року.

Разом з цим позивачу не здійснено перерахунок пенсії та не нараховано компенсацію втрати частини доходів.

Позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою, але листом від 13.04.2023 року повідомлено, що зобов`язання з перерахунку пенсії відсутні у рішенні суду.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії та не виплати компенсації втрати частини доходу, виходячи з наступного.

Щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії позивач зазначив, що здійснення перерахунку розміру пенсії належить до компетенції та є прямим обов`язком територіальних органів Пенсійного Фонду України.

Відсутність в судовому рішенні зобов`язання перерахувати розмір пенсії не надає право відповідачу не здійснювати перерахунок розміру пенсії. Розрахунок розміру на дату поновлення та перерахунок розміру пенсії в подальшому має бути проведений з врахуванням всіх вимог передбачених Законом в такому ж порядку як проводиться іншим громадянам України.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Отже, на думку позивача, навіть за відсутності в судовому рішенні зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії ПФУ зобов`язаний здійснити перерахунок розміру пенсії в порядку, передбаченому Законом та нездійснення такого перерахунку є невиконанням рішення суду.

Щодо компенсації втрати частини доходу позивач зазначив, що відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі № 815/1226/18.

До суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 43989/23 від 11.12.2023 року), в якому відповідач заперечував проти позовних вимог та зазначив, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року у справі № 540/1771/21 Головним управлінням поновлено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 01.10.2009 року. За матеріалами пенсійної справи позивача стаж позивача становить 45 років 10 місяців 27 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 10 років, отже розмір пенсії позивача з 01.10.2009 року 86,48 грн., тобто позивачу поновлено розмір пенсії у розмірі не нижчому за встановлений постановою КМУ від 26.07.1996 року № 831 на дату припинення виплати пенсії 1999 рік.

Отже представник відповідача зазначив, що Головним управлінням виконано рішення суду, що підтверджено ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року по справі № 540/1771/23 про прийняття звіту Головного управління про виконання рішення суду.

Щодо здійснення перерахунку пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з 07.10.2009 року представник відповідача зазначив, що підставою для перерахунку пенсії є звернення особи до пенсійного органу із відповідною заявою та прийняття відповідного рішення.

Разом з цим представник відповідача звертає увагу, що позивач не надав жодного документу, який би підтверджував звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Щодо нарахування компенсації втрати частини доходів представник відповідача зазначив, що оскільки відповідачем виконано рішення суду своєчасно, без порушення строків передбачених ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у Головного управління немає.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

У позовній заяві зазначено, що до січня 1999р. позивач проживав в м. Херсоні та отримував пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком № 1.

Надалі позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату пенсії припинено.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року по справі № 540/1771/21 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 111/03-16 від 06.01.2021 року про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, починаючи з 07.10.2009 року.

Сторони не заперечують, що на виконання рішення суду з 01.10.2009 року позивачу поновлено пенсію та її розмір становить 86,48 грн., тобто позивачу поновлено розмір пенсії у розмірі не нижчому за встановлений постановою КМУ від 26.07.1996 року № 831 на дату припинення виплати пенсії 1999 рік.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач через свого представника звернувся до Головного управління ПФУ у Херсонській області із заявою стосовно поновлення та виплати пенсії та на цю заяву отримав лист від 13.04.2023 року, відповідно до якого Головне управління ПФУ у Херсонській області повідомило позивача, що підстав для нарахування втрати частини доходів та здійснення у подальшому перерахунків пенсії не має, оскільки дані зобов`язання відсутні у рішенні суду по справі № 540/1771/21.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Сторони не заперечують, що позивачу була призначена пенсія на пільгових умовах за Списком № 1.

На підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року по справі № 540/1771/21 залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позивачу поновлено виплату пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з 01.10.2009 року та її розмір становить 86,48 грн., тобто позивачу поновлено розмір пенсії у розмірі не нижчому за встановлений постановою КМУ від 26.07.1996 року № 831 на дату припинення виплати пенсії 1999 рік.

Разом з цим позивачу не здійснено перерахунок вказаної пенсії.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Перевіряючи наявність правових підстав для збільшення розміру поновленої позивачу пенсії, суд враховує, що з дати припинення виплати пенсії позивача та до дати поновлення виплати пенсії змінилось законодавство в сфері пенсійного забезпечення.

На дату поновлення виплати пенсії позивачу вже діяв Закон № 1058-IV, який в редакції чинної на дату 01.10.2009 року статтею 43 передбачав, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на

підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами

Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону № 1058-IV для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було

раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії

визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Порядок перерахунку пенсії, призначеної за Законом № 1058-IV визначений ст. 42 цього Закону.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 42 Закону № 1058-IV пенсії, в редакції чинної на дату 01.10.2009 року, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії

підвищується на коефіцієнт, який відповідає не менше ніж 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, за винятком випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних

виплат у минулому році був менший ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З 01.11.2009 по 31.12.2009 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становив 573 грн.

Сукупний аналіз наведених норм матеріального права доводять, що позивач мав право на поновлення пенсії, в розмірі, який не може бути менш мінімального розміру пенсії, встановленого Законом № 1058-IV та має право на перерахунок пенсії.

Так, відповідно до ст. 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом

до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та

другою статті 42 цього Закону.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (в редакції, зі змінами від 11.10.2017 року, які діють до теперішнього часу з певними змінами) для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення, та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідачем, пенсія за віком, призначена на пільгових умовах за Списком № 1 була поновлена позивачу з 07.10.2009 року.

Позивач 1947 року народження, а отже 60 років йому виповнилося у 2007 році.

Проте, в порушення наведених вище вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем після поновлення виплати позивачу пенсії не здійснюється підвищення розміру пенсії позивача у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії позивачу, відповідач посилався на те, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року по справі № 540/1771/21 не зобов`язано Головне управління ПФУ у Херсонській області провести перерахунок пенсії, а також позивач не подавав заяву про проведення перерахунку пенсії.

Стосовно виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року по справі № 540/1771/21, суд зазначає, що дійсно цим рішенням не покладено на відповідача обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача.

Разом з цим суд не погоджується з доводами відповідача щодо необхідності подачі позивачем заяви про перерахунок пенсії для здійснення такого перерахунку, з огляду на таке.

Так, з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно з вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає автоматичне підвищення та перерахунок пенсії, а тому, посилання відповідача на необхідність звернення позивача до пенсійного органу з особистою заявою для перерахунку пенсії є безпідставними.

Таким чином, суд доходить висновку, що виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

Отже, враховуючи встановлення судом у даній справі допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії та щодо не підвищення розміру пенсії позивача згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку пенсії та не підвищення розміру пенсії позивача згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.10.2009 року та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії та підвищити розмір пенсії позивача згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.10.2009 року.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність у невиплаті компенсації втрати частини доходів та обов`язку здійснити компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно із ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17 та у постанові по справі № 240/11882/19 від 15 жовтня 2020 року.

Також у справі № 240/11882/19 Верховний Суд зауважив, що використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Цей висновок був повторений у постанові Верховного Суду від 21.03.2023 року у справі № 620/7687/21.

З огляду на викладені норми права та висновки Верховного Суду, суд доходить висновку, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум пенсії у належному розмірі, позивач має право на компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати, а тому позовні вимоги в цій частині є правомірними та обґрунтованими і належать задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року у зв`язку з порушенням строку виплати перерахованої пенсії.

Суд вважає, що обраний судом спосіб захисту прав позивача є достатнім для відновлення його прав, та відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність у невиплаті компенсації втрати частини доходу, оскільки невиплачений грошовий дохід позивача на час розгляду справи ще не нарахований, що виключає факт наявності протиправної бездіяльності відповідача у виплаті компенсації втрати частини доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач частково не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

У зв`язку з задоволенням позову частково, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеної частині позовних вимог в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо не проведення перерахунку пенсії та не підвищення розміру пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.10.2009 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) провести перерахунок пенсії та підвищити розмір пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) згідно з вимог чч.2,3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.10.2009 року та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням здійснених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 року у зв`язку з порушенням строку виплати перерахованої пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко