Справа № 420/24581/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за результатами розгляду якого, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить суд:

Скасувати рішення Державної міграційної служби України від 10.08.2023 року № 19719 про відмову у визнанні ОСОБА_1 особою без громадянства;

Зобов`язати Державну міграційну службу України прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 особою без громадянства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.09.2022 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про визнання особою без громадянства та отримав відповідну довідку про звернення за визнанням особою без громадянства № . 10.08.2023 року Державною міграційною службою України (надалі - відповідач) за вказаною заявою прийняте рішення № 19719 (надалі - оскаржуване рішення), яким позивачу відмовлено у визнанні особою без громадянства.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням, вважає його незаконним та безпідставним, таким, що підлягає скасуванню.

Позивач у позовній заяві стверджує, що ним не подавалися при зверненні до ГУ ДМС України в Одеській області недійсні або підроблені документі, не повідомлялися про себе неправдиві відомості щодо обставин, які впливають на визначення його статусу. Які самі недійсні або підроблені документи були подані позивачем, які відомості були визнані відповідачем неправдивими позивачу невідомо.

Ухвалою від 27.09.2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 10.10.2023 року продовжено строк залишення без руху адміністративного позову.

23.10.2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від Державної міграційної служби України надійшов відзив, в якому відповідач з посиланням на обставини, зазначені у висновку від 10.08.2023 року, вказує, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Ухвалу від 23.10.2023 року третя особа отримала в електронному кабінеті в системі "Електронний суд" 05.10.2023 року, проте письмові пояснення до суду на дату прийняття даного рішення не надала.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Судом встановлено, що 12.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про визнання особою без громадянства № .

В заяві зазначено, що позивач народився в Республіці Узбекистан, м. Ташкент, на підтвердження чого надав свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 17.09.1973 відділом РАЦС Сабір Рахімівського району м. Ташкента, та що 28.03.1996 року він прибув в Україну на підставі паспорту громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 , виданому 18.03.1991 ВВС Шайхантохурським РВ ВС м. Ташкента.

До своєї заяви позивачем було додано довідку №04-2Л-Н-9529 від 16.07.2022, виданої посольством Республіки Узбекистан в Україні, ОСОБА_1 не є громадянином Республіки Узбекистан.

10.08.2023 року Головним спеціалістом відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців і осіб без громадянства Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС за результатами заяви ОСОБА_1 про визнання його особою без громадянства складено висновок, у якому зазначено: "До відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС в Одеській області 12.09.2022 із заявою про визнання особою без громадянства звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ташкент, Республіка Узбекистан (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 17.09.1973 відділом РАЦС Сабір Рахімівського району м. Ташкента).

Заявник зазначив, що прибув на територію України в 1996 році по паспорту громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 , виданому 18.03.1991 ВВС Шайхантохурським РВ ВС м. Ташкента.

В 2018 році звертався до Київського районного відділу Головного управління ДМС в Одеській області з метою оформлення паспорта громадянина України у вигляді картки у зв`язку з закінченням строку дії паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року.

Однак, під час проведення перевірки наданих документів, а саме паспорта громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_4 , виданому 18.03.1991 ВВС Шайхантохурським РВ ВС м. Ташкента встановлено, що дані, отримані з баз даних, картотек не підтверджували надану інформацію заявником, а саме відомості про вклеювання фотокартки, реєстрації місця проживання. Також не відповідає дійсності номер печатки органу, який здійснив вклеювання фотокартки.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 358 Кримінального кодексу України, наданий паспорт ОСОБА_2 для подальшої перевірки було направлено до Київського ВП у м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Відповідно до вироку Київського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 (справа № 520/6710/18) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

В ході розгляду матеріалів справи встановлено, що заявник в заяві про визнання особою без громадянства зазначив, що його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала в громадянстві Російської Федерації, померла в 2019 році в Російській Федерації, батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином Російської Федерації та проживає в Російській Федерації.

Також, заявник надав копію свідоцтва про народження батька (завірену особистим підписом про те, що копія вірна) серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в автономній Республіці Крим від 18.07.2006.

Однак, при перевірці за обліками Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено документа, що підтверджує факт народження батька заявника

ОСОБА_5 зв`язку із зазначеним, листом ДМС від 12.05.2023 № 8.1-4642/2-23 направлено запит до Міністерства юстиції України щодо підтвердження факту оформлення вказаного свідоцтва про народження.

Згідно відповіді Міністерства юстиції України від 15.06.2023 № 77527/73899-11-23/19.3.2 встановлено, що за інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при проведенні перевірки за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено.

Під час розгляду заяви про визнання особою без громадянства центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, вживає необхідних заходів для збору інформації з місця народження такої особи, країн або місць попереднього / постійного та довгострокового проживання, а також з країни, громадянство якої мають члени її сім`ї.

Ураховуючи викладене, встановлено, що заявник свідомо подав недійсний, підроблений документ та повідомив неправдиві відомості щодо обставин, які впливають на визначення його статусу.

… У зв`язку із наявністю інформації, яка відповідно до вимог абзацу третього частини третьої статті 6-1 Закону свідчить про наявність підстав для прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою без громадянства,

ПРОПОНУЮ:

На підставі абзацу третього частини третьої статті 6-1 Закону прийняти рішення про відмову у визнанні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою без громадянства".

З урахуванням наведеного, 10.08.2023 року Державною міграційною службою України прийнято рішення № 19719 про відмову у визнанні особою без громадянства ОСОБА_1 підставі абз. 3 ч. 3 ст. 6-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон №3773-VI) особа без громадянства - особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.

Частинами 22, 23 статті 4 Закону №3773-VI визначено, що особа, яка не може отримати паспортний документ у зв`язку з тим, що вона не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону, має право звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, із заявою про визнання особою без громадянства, незважаючи на законність чи незаконність її перебування на території України.

Особи, яких визнано особами без громадянства в порядку, встановленому цим Законом, та які отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах, на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Положеннями статті 6-1 Закону №3773-VI передбачено, що заява про визнання особою без громадянства подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, повнолітньою дієздатною особою.

Разом із заявою подається документ, що посвідчує особу, або документ, що надає право на в`їзд або виїзд з держави, виданий іноземною державою (за наявності), документ, що засвідчує факт неперебування у громадянстві іншої держави (за наявності), або інший документ, що підтверджує інформацію, викладену в заяві. У разі відсутності в особи, яка подає заяву про визнання особою без громадянства, вищезазначених документів за її письмовою згодою проводиться опитування родичів, сусідів або інших осіб (не менше трьох), які можуть підтвердити факти, викладені в заяві.

Особа, яка подає заяву про визнання особою без громадянства, має право на співбесіду з уповноваженими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Особа, яка подає заяву про визнання особою без громадянства, зобов`язана співпрацювати з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, з`являтися на співбесіди, надавати докази для визнання її особою без громадянства.

Особі, яка подає заяву про визнання особою без громадянства та не володіє українською мовою, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, безоплатно забезпечує перекладача з мови, якою володіє така особа, а також письмовий переклад її документів.

Особа під час подання заяви про визнання особою без громадянства надає свої біометричні дані для їх фіксації.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, протягом шести місяців з дня подання заяви про визнання особою без громадянства на підставі всієї наявної інформації і документів приймає рішення про визнання особою без громадянства або про відмову у визнанні особою без громадянства. Строк розгляду такої заяви може бути подовжений уповноваженою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, до 12 місяців.

Під час розгляду заяви про визнання особою без громадянства центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, вживає необхідних заходів для збору інформації з місця народження такої особи, країн або місць її попереднього постійного та довгострокового проживання, а також з країни, громадянство якої мають члени її сім`ї.

Протягом строку розгляду заяви про визнання особою без громадянства особа вважається такою, яка тимчасово перебуває на території України на законних підставах. Для підтвердження цього особі видається довідка встановленого зразка про звернення за визнанням особою без громадянства.

Якщо під час процедури визнання особою без громадянства з`ясовуються обставини, що можуть свідчити про наявність умов для визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", розгляд заяви про визнання особою без громадянства зупиняється до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Залежно від результатів розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, розгляд заяви про визнання особою без громадянства поновлюється або припиняється.

Якщо під час процедури визнання особою без громадянства з`ясовуються обставини, що можуть свідчити про належність особи до громадянства України відповідно до Закону України "Про громадянство України", розгляд заяви про визнання особою без громадянства зупиняється до завершення перевірки належності до громадянства України. Залежно від результатів такої перевірки розгляд заяви про визнання особою без громадянства поновлюється або припиняється.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, приймає рішення про відмову у визнанні особою без громадянства зокрема у разі, якщо: особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, свідомо подала недійсні (крім документів, що стали недійсними у зв`язку із закінченням строку їх дії), підроблені документи або повідомила про себе неправдиві відомості щодо обставин, які впливають на визначення її статусу.

Після прийняття рішення про відмову у визнанні особою без громадянства протягом трьох робочих днів центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, направляє особі, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, або її законному представнику повідомлення про це із зазначенням підстави відмови відповідно до цього Закону та роз`ясненням порядку оскарження такого рішення.

Рішення про відмову у визнанні особою без громадянства може бути оскаржено особою, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, або її законним представником до адміністративного суду протягом 20 робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову у визнанні особою без громадянства.

У разі якщо особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, скористалася правом на оскарження, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подовжує строк дії її довідки про звернення за визнанням особою без громадянства на час до остаточного розгляду її заяви.

У разі якщо особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, не скористалася правом на оскарження, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, вилучає у неї довідку про звернення за визнанням особою без громадянства, повертає їй оригінали документів, поданих разом із заявою про визнання особою без громадянства (за наявності), та вирішує питання про добровільне або примусове повернення чи примусове видворення.

Порядок розгляду заяв про визнання особою без громадянства, зразки заяви про визнання особою без громадянства, довідки про звернення за визнанням особою без громадянства встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2021 р. № 317 затверджено Порядок розгляду заяв про визнання особою без громадянства (далі - Порядок №317, у редакції, чинній на дату звернення позивача із заявою про визнання його особою без громадянства).

Пунктом 2 даного Порядку визначено, що право на звернення із заявою про визнання особою без громадянства має особа, яка не може отримати паспортний документ у зв`язку з тим, що вона не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону, незважаючи на законність чи незаконність її перебування на території України.

Відповідно до пункту 20 Порядку №317, разом із заявою про визнання особою без громадянства особа подає документ, що посвідчує особу, або документ, що надає право на в`їзд або виїзд з держави, виданий іноземною державою (за наявності), документ, що засвідчує факт неперебування у громадянстві іншої держави, строк дії якого закінчився (за наявності), або інший документ, що підтверджує інформацію, викладену в заяві (документи, що підтверджують факт народження особи, перебування її у шлюбі, наявність дітей, навчання в освітньому закладі України або іншої держави, паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, документи про роботу, отримання на території України медичної допомоги, про місце проживання, про право власності на житло або інші об`єкти нерухомості в Україні, довідки, видані органами місцевого самоврядування або державними органами, довідки з посольств іноземних держав або місць попереднього постійного та довгострокового проживання особи, а також з держав, громадянство яких мають члени її сім`ї, тощо).

У разі відсутності у особи, яка подає заяву про визнання особою без громадянства, зазначених документів та/або документів з фотокарткою (для особи, яка досягла 18-річного віку) за її письмовою згодою проводиться опитування родичів, сусідів або інших осіб (не менше трьох), які можуть підтвердити факти, викладені в заяві, та/або впізнати особу за фотокарткою.

Перелік таких осіб надається особою, яка звернулася із заявою про визнання особою без громадянства, або встановлюється працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС за результатами розгляду поданих особою документів із урахуванням її місця проживання, навчання, родинних та соціальних зв`язків тощо.

Опитування осіб повинно бути проведене територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС не пізніше ніж протягом 14 робочих днів з дати подання заяви про визнання особою без громадянства.

Персональні дані особи, що опитується, підтверджуються документами, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, або паспортним документом іноземця або особи без громадянства. Опитаними можуть бути тільки ті іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України.

Результати опитування особи щодо підтвердження фактів, викладених в заяві про визнання особою без громадянства, письмово фіксуються працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС у вигляді пояснення, засвідчуються підписом особи, що була опитана, та працівника територіального органу/територіального підрозділу ДМС та зберігаються у справі про визнання особою без громадянства. Під час опитування працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС можуть задаватися особі уточнюючі питання, які мають істотне значення для вирішення питання щодо визнання особою без громадянства.

За результатами свідчень кожної особи, яка брала участь у впізнанні особи за фотокарткою, складається окремий акт впізнання особи за формою згідно з додатком 2, який враховується під час ідентифікації та/або встановлення особи.

Згідно пункту 25 Порядку №317, у ході перевірки поданих документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС формує матеріали справи у паперовій формі, перевіряє справжність поданих документів та відповідність їх оформлення вимогам законодавства, у межах своїх повноважень з`ясовує питання щодо наявності чи відсутності підстав для прийняття рішення про визнання особою без громадянства.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, до якого було подано заяву про визнання особою без громадянства, здійснює ідентифікацію особи на підставі даних, отриманих з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру та відомчої інформаційної системи ДМС.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, до якого було подано заяву про визнання особою без громадянства, не пізніше ніж протягом тижня з дати подання такої заяви проводить перевірку заявника за даними обліку територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, у тому числі щодо належності до громадянства України, шляхом надсилання відповідних запитів. Відповідь на такі запити повинна надаватися територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС не пізніше ніж протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного запиту.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, до якого було подано заяву про визнання особою без громадянства, надсилає не пізніше ніж протягом двох тижнів з дати подання такої заяви відповідні запити до МВС, органів Національної поліції, регіональних органів Служби безпеки, Адміністрації Держприкордонслужби. МВС, органи Національної поліції, регіональні органи Служби безпеки проводять відповідно до своїх повноважень у місячний строк після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яких не може бути визнано особами без громадянства у зв`язку з наявністю підстав, визначених частиною третьою статті 6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Про результати перевірки інформується орган, який надіслав запит. Строк перевірки може бути продовжений, але не більш як на один місяць.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС отримує інформацію про особу, яка звернулася із заявою про визнання особою без громадянства, від Адміністрації Держприкордонслужби у межах її повноважень.

Пунктом 26 Порядку №317 визначено, що під час розгляду заяви про визнання особою без громадянства працівник територіального органу/територіального підрозділу, структурного підрозділу ДМС вживає необхідних заходів для збору інформації з місця народження такої особи, держав або місць її попереднього постійного та довгострокового проживання, а також з держави, громадянство якої мають члени її сім`ї.

У разі необхідності отримання більш детальної інформації про особу, яка звернулася із заявою про визнання особою без громадянства, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС може ініціювати перевірку відомостей, викладених у такій заяві, шляхом відвідування заявника за місцем проживання та опитування осіб, які можуть підтвердити або спростувати інформацію, надану заявником.

У разі коли особою надані довідки про неналежність до громадянства держав її попереднього постійного та довгострокового проживання, а також з держави, громадянство якої мають члени її сім`ї, до органів видачі таких довідок надсилаються запити щодо підтвердження факту видачі цих довідок.

У разі коли особою не надані довідки про неналежність до громадянства держав її попереднього постійного та довгострокового проживання та/або з держави, громадянство якої мають члени її сім`ї, працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС надсилається відповідний запит дипломатичним представництвам або консульським установам (далі - іноземні представництва) цих держав із проханням надати відповідь на запит протягом одного місяця.

У разі неотримання відповіді на такий запит від іноземних представництв протягом двох місяців повторний запит до іноземного представництва надсилається працівником структурного підрозділу ДМС. У разі неотримання відповіді на повторний запит протягом двох місяців з моменту його надсилання працівником структурного підрозділу ДМС надсилається запит іноземному представництву втретє.

У разі коли після третього такого запиту не надходить відповіді від іноземного представництва, то особа не вважається громадянином цієї держави.

Відповідно до пунктів 27, 29, 30 Порядку №317 перевірка інформації про дату в`їзду на територію України заявника проводиться з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, "Аркан" або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які надається протягом місяця з дня надходження таких запитів.

У разі необхідності одержання відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть такі відомості одержуються в установленому законодавством порядку.

У разі необхідності підтвердження інших відомостей про заявника або дійсності поданих ним документів надсилаються запити відповідним державним органам або їх територіальним органам/територіальним підрозділам, які надають відповідь протягом місяця з дня надходження таких запитів.

Після вжиття заходів, передбачених пунктами 20-28 цього Порядку, які належать до компетенції працівників територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, після отримання відповідей на запити до територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, МВС, органів Національної поліції, регіональних органів Служби безпеки та Адміністрації Держприкордонслужби справа про визнання особою без громадянства із доданими аудіофайлами співбесід надсилається для подальшого розгляду структурному підрозділу ДМС. При цьому справа структурному підрозділу ДМС повинна бути надіслана не пізніше ніж через три місяці з дати приймання документів. Якщо у зазначений строк відповіді на запити не отримані, справа надсилається без таких відповідей, які потім надсилаються структурному підрозділу ДМС окремо.

Працівник структурного підрозділу ДМС перевіряє у місячний строк правильність оформлення документів, що надійшли від територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, вивчає відповідність наведених підстав, визначених статтею 6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", з`ясовує питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні статусу особи без громадянства відповідно до частини третьої статті 6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", у разі потреби надсилає запит до МВС, Національної поліції, Служби безпеки, призначає співбесіду особі, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, а також проводить інші заходи, віднесені до його компетенції відповідно до пункту 26 цього Порядку.

МВС, Національна поліція, Служба безпеки проводять відповідно до компетенції у місячний строк після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, які не мають право на визнання особою без громадянства. Строк розгляду запитів може бути продовжений зазначеними органами, але не більш як на один місяць. Інформація про результати перевірки надсилається ДМС.

Рішення про визнання особою без громадянства приймається уповноваженою особою ДМС за результатами ідентифікації та/або встановлення особи, перевірки поданих нею документів та відсутності підстав для відмови у визнанні особою без громадянства, на підставі обґрунтованого висновку, складеного працівником структурного підрозділу ДМС (п.34 Порядку №317 ).

Відповідно до п. 35 Порядку №317 рішення про визнання особою без громадянства або про відмову у визнанні особою без громадянства оформляється за формою згідно з додатком 1 засобами відомчої інформаційної системи ДМС, підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи ДМС, при цьому рішення у паперовій формі підписується уповноваженою особою ДМС, скріплюється печаткою ДМС та долучається до матеріалів справи про визнання особою без громадянства.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, до якого була подана заява про визнання особою без громадянства, створює паперову копію електронного рішення про визнання особою без громадянства шляхом друку з відомчої інформаційної системи ДМС, скріплює її печаткою територіального органу/територіального підрозділу ДМС та видає його під підпис особі без громадянства особисто або її законному представнику.

Зазначений документ з підписом заявника або його законного представника сканується працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС із застосуванням засобів відомчої інформаційної системи ДМС до заяви про визнання особою без громадянства.

Рішення про відмову у визнанні особою без громадянства після підписання уповноваженою особою ДМС сканується працівником структурного підрозділу ДМС із застосуванням засобів відомчої інформаційної системи ДМС до заяви про визнання особою без громадянства та надсилається особі з урахуванням вимог пункту 45 цього Порядку.

Пунктом 44 Порядку №317 визначено, що уповноваженою особою ДМС приймається рішення про відмову у визнанні особою без громадянства зокрема у разі, коли: 2) особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, свідомо подала недійсні (крім документів, що стали недійсними у зв`язку із закінченням строку їх дії), підроблені документи або повідомила про себе неправдиві відомості щодо обставин, які впливають на визначення її статусу.

Із процитованого видно, що право на звернення із заявою про визнання особою без громадянства має особа, яка не може отримати паспортний документ у зв`язку з тим, що вона не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону, незважаючи на законність чи незаконність її перебування на території України. Заява про визнання особою без громадянства та додані до неї документи подаються заявником або його законним представником особисто територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС за місцем проживання особи. За наслідком розгляду заяви приймається рішення про визнання особою без громадянства або про відмову у визнанні особою без громадянства. При цьому, законодавець визначив вичерпний перелік підстав для відмови у визнанні особою без громадянства, серед іншого у разі якщо, особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, свідомо подала недійсні (крім документів, що стали недійсними у зв`язку із закінченням строку їх дії), підроблені документи або повідомила про себе неправдиві відомості щодо обставин, які впливають на визначення її статусу

Суд акцентує увагу, що відмовлено у визнанні особою без громадянства з підстав подання недостовірних відомостей може бути лише у разі свідомого подання таких і якщо дані відомості впливають на визначення статусу особи.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт свідомого подання особою неправдивих відомостей. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при поданні заяви про визнання його особою без громадянства.

Як встановлено із змісту висновку за результатами розгляду заяви позивача про визнання його особою без громадянства відповідач посилається на те, що заявником надані недостовірні відомості стосовно, а саме що заявник надав копію свідоцтва про народження батька (завірену особистим підписом про те, що копія вірна) серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в автономній Республіці Крим від 18.07.2006 та що при перевірці за обліками Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено документа, що підтверджує факт народження батька заявника ОСОБА_7 .

Також, відповідач у висновку посилається на те, що листом ДМС від 12.05.2023 № 8.1-4642/2-23 направлено запит до Міністерства юстиції України щодо підтвердження факту оформлення вказаного свідоцтва про народження та що згідно відповіді Міністерства юстиції України від 15.06.2023 № 77527/73899-11-23/19.3.2 встановлено, що за інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при проведенні перевірки за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено.

Даючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає, що такі обставини не можуть бути безумовною підставою для відмови у наданні позивачу статусу особи без громадянства, оскільки жодних належних та обґрунтованих доказів на підтвердження того, що позивачем підроблено копію свідоцтва про народження батька серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в автономній Республіці Крим від 18.07.2006 відповідачем до суду не надано. При цьому, суд не вважає таким доказом наявність обвинувального вироку суду про притягнення позивача до кримінальної відповідальності за вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

Також, на думку суду відсутність інформації про народження батьків позивача на території України та прийняття їх до громадянства України є додатковим аргументом на користь того, що позивач є особою без громадянства (зважаючи на те, що він не є громадянином Узбекистану, на території якого народився).

Крім того, доказів вжиття відповідачем заходів щодо встановлення громадянства батьків позивача наприклад Республіки Узбекистан матеріали особової справи не містять. При цьому, суд враховує відсутність можливості підтвердити чи спростувати факт наявності чи відсутності у батьків позивача громадянства рф.

Таким чином, суд констатує, що відповідачем не доведено, що позивач свідомо надав підроблений документ та повідомив неправдиву інформацію, що впливає на визначення статусу особи. В той же час, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач є громадянином будь - якої іншої держави.

Відтак, матеріали справи не містять фактичних даних, які б свідчили про наявність підстав для відмови у визнанні позивача особою без громадянства.

Суд наголошує, що відповідно до ч.5 ст.6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" рішення про визнання особою без громадянства скасовується з підстав, передбачених частиною третьою цієї статті.

За встановлених вище обставин та приймаючи до уваги наведене правове регулювання, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову у визнанні особою без громадянства від 19.05.2023 №19719 є протиправним, необґрунтованим, порушує права позивача та, відповідно, підлягає скасуванню.

При цьому, суд керуючись ст. 245 КАС України доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах буде повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 12.09.2022 року № про визнання особою без громадянства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1073,60 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з Державної міграційної служби України на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України від 10.08.2023 року № 19719 про відмову у визнанні ОСОБА_1 особою без громадянства.

Зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.09.2022 року № про визнання особою без громадянства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути з Державної міграційної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч. 1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Державна міграційна служба України (вул. Володимирська, 9, м. Київ, 01001, ).

Третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м.Одеса, 65014 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 15.01.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо