Справа № 240/28735/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття заяви про збільшення позовних вимог

15 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/28735/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, В/ч НОМЕР_2 ) щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошового забезпечення та додаткової винагороди її сина з 08 березня по 22 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

29 листопада 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

15 січня 2024 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ командира 4 бригади оперативного призначення імені Героя України сержанта Сергія Михальчука Національної гвардії України (по стройовій частині) №60мтд від 08 березня 2022 року в частині припинення службового відрядження бойового медика 1-го взводу оперативного призначення 2-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) молодшого сержанта ОСОБА_2 (Г-053908), у зв`язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати протиправними дії В/ч НОМЕР_2 щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошового забезпечення та додаткової винагороди ОСОБА_1 , зобов`язати В/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 08 березня 2022 року по 22 червня 2022 року та стягнути з В/ч НОМЕР_2 судові витрати в розмірі 2284.80 грн.

Зазначає, що заяву про збільшення позовних вимог подано у зв`язку з отриманням відзиву відповідача на позовну заяву.

Дослідивши указану заяву, суд дійшов висновку про прийняття її до розгляду з таких підстав.

Частиною 1 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що про наказ командира 4 бригади оперативного призначення імені Героя України сержанта Сергія Михальчука Національної гвардії України (по стройовій частині) №60мтд від 08 березня 2022 року позивач мала змогу дізнатися та ознайомитися з ним тільки після отримання відзиву на позовну заяву, до якого його було долучено.

Ураховуючи процесуальні права позивача, закріплені у частині 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, та відсутність підстав для відмови у прийнятті та поверненні зазначеної заяви, визначених у частині 7 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приймає заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

З метою забезпечення реалізації принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд уважає за необхідне надати відповідачу додатковий час для подання відзиву на позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Станом на день постановлення цієї ухвали питання про розгляд справи по суті не може бути вирішено з огляду на подання заяви про збільшення позовних вимог.

З огляду на викладене, протягом визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України шістдесятиденного строку суд не має можливості розглянути наявний спір через можливе, при вирішенні спору, порушення принципів змагальності сторін, офіційного з`ясування всіх обставин у справі та рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Згідно пункту 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники. Консультативна рада європейських суддів уважає за доречне згадати свій Висновок № 6 (2004), у якому підкреслюється, що якість правосуддя не можна ототожнювати з простою продуктивністю. Якісний підхід повинен також брати до уваги здатність судової системи відповідати вимогам, які до неї висуваються, з урахуванням загальних цілей системи, серед яких швидкість процесу є лише одним з елементів.

Беручи до уваги викладене, суд уважає за необхідне, попри те, що визначений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України шістдесятиденний строк спливає, продовжити строк розгляду справи, так як більший термін вирішення спору у даному випадку буде розумний і збільшення часу розгляду справи дасть можливість всебічно повно та об`єктивно розглянути всі обставини справи та призведе до справедливого вирішення наявного між сторонами спору із дотриманням принципів адміністративного судочинства, зокрема, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

При вирішенні питання щодо можливості продовження розгляду цієї справи, суд ураховує таке.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12 липня 2018 року №2505-VIII встановлено, що особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї правової норми закріплено, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами 3, 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Суд уважає, що для повного та об`єктивного вирішення цієї справи необхідно запропонувати позивачу подати до суду докази подання заяви про факт зникнення ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 47, 241, 243, 248, 256, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.

Продовжити строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін.

Розглядати справу у межах позовних вимог, визначених у заяві про збільшення позовних вимог.

Запропонувати ОСОБА_1 докази подання заяви про факт зникнення ОСОБА_2 .

Надати Військовій частині НОМЕР_2 строк для подання відзиву на позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії цієї ухвали разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються її заперечення.

Копію відзиву одночасно надіслати іншим учасникам справи (докази чого надати суду).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис