Справа № 240/4131/22
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/4131/22

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити діїї,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, які полягають у відмові у видачі йому посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії Б категорії 1 у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області прийняти необхідний пакет документів та підготувати і подати його до комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утвореної уповноваженим органом (регіональної комісії).

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 значив, що до досягнення повноліття в нього було діагностовано захворювання, пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС, та встановлено йому інвалідність, а також видано посвідчення дитини, яка потерпіла від аварії на ЧАЕС. В подальшому 22.04.2020 йому встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС з дитинства. З огляду на зазначене позивач вважає, що має право на встановлення йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії. З метою реалізації свого права на встановлення вищезазначеного статусу він звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області із заявою про заміну посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д, на посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Однак відповідач листом від 07.09.2021 відмовив йому, зазначивши при цьому про відсутність підстав цього. При цьому, обгрунтовуючи таку відмову відповідач зазначив, що на день подання документів до медико-соціальної експертної комісії для встановлення групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язан з наслідками Чорнобильської катастрофи, він не мав статусу потерпілого від аварії на ЧАЕС, тому що його дитяче посвідчення втратило чинність після виповнення йому 18 років, а інвалідність, яку він мав до 18 років, не була пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки до компетенції Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області відповідно до чинного законодавства відноситься лише прийняття необхідного пакету документів та підготовка подання до комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утвореної уповноваженим органом (регіональної комісії), яка у свою чергу, приймає рішення щодо надання особі статусу постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС або відмови у такому надані такого статусу. Відтак, позивач вказує, що відповідач не мав права розглядати по суті його звернення, а мав підготувати відповідне подання та направити його до Житомирської обласної державної адміністрації для розгляду регіональною комісією, у зв`язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою судді провадження в адміністративній справі №240/4131/22 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначив, що відповідно до п. 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551, посвідчення видаються, зокрема, особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою. Однак, з метеріалів справи вбачається, що на день подання позивачем документів до медико-соціальної експертної комісії для встановлення групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, він не мав статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, тому що його дитяче посвідчення серії Д втратило чинність після досягнення ним 18 років, а інвалідність, яку він мав до 18 років, не була пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС. Враховуючи вищезазначене, відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мав статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 04.10.2001 Житомирською обласною державною адміністрацією.

Згідно експерного висновку від 27.07.2005 №6/21 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були діагностовані захворювання, які відповідають розділу XIV пункту 1 "Переліку хвороб і паталогічних станів, ризик виникнення яких підвищується при тривалому впливі на організм дитини іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС", затвердженому наказом МОЗ України від 17.05.1997 №150, та згідно висновку обласної дитячої спеціалізованої ЛКК пов`язані з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв`язку із наявністю вказаних захворювань ОСОБА_1 до досягнення повноліття було встановлено інвалідність, яка згідно вищезазначеного експерного висновку від 27.07.2005 №6/21 не пов`язана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

15 жовтня 2029 року Коростенською міськміжрай МСЕК був проведений первинний огляд ОСОБА_1 , за наслідками якого йому з 25.09.2019 встановили ІІІ групу інвалідності, з причиною інвалідності - інвалід з дитинства, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №541186 (а.с.10).

В подальшому, Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС на засіданні від 30.01.2022 № 73 було розглянуто звернення ОСОБА_1 на предмет встановлення причинного зв`язку його хвороб та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та складено експертний висновок від 05.02.2020 №8551 про те, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.9).

У зв`язку з цим, Житомирською обласною МСЕК №1 був проведений повторний огляд позивача, за наслідками якого йому з 14.04.2020 встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС з дитинства, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №547668 (а.с.11).

Позивач вважає, що оскільки захворювання, яке призвело до встановлення йому інвалідності ІІІ групи, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, то він має право на встановлення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

З цією метою ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області із заявою від 30.08.2021 вх.№ Я-2276/19.5, в якій просив встановити йому статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та змінити наявне у нього посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи на відповідне посвідчення особи, яка потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Розглянувши вказану заяву, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області надіслало ОСОБА_1 листа від 07.09.2021 №5176/19.5, яким повідомило позивача, що підстави для видачі йому посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії відсутні. В обґрунтування такої відмови відповідач, керуючись п.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вказав, що на день подання документів до медико-соціальної експертної комісії для встановлення групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_1 не мав статусу потерпілого від аварії на ЧАЕС, тому що дитяче посвідчення серії Д, оформлене на його ім`я, втратило чинність після виповнення їй 18 років, тобто 25.09.2019, а інвалідність, яку він мав до 18 років, не була пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с.4).

Вищезазначена відмова Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області у видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, оформлена листом від 07.09.2021 №5176/19.5, стала підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області на відповідність ч. 2ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Згідно з ст. 1 Закону №796-XII цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 13 Закону №796-XII встановлено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за: пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 9 Закону №796-XII передбачено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно із статтею 27 Закону №796-XII до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які: 1) евакуйовані із зони відчуження, у тому числі діти, які на момент евакуації знаходились у стані внутріутробного розвитку; 2) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше одного року у зоні безумовного (обов`язкового) відселення; 3) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення; 4) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю; 5) народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 6) хворі на рак щитовидної залози незалежно від дозиметричних показників, а також хворі на променеву хворобу; 7) одержали дозу опромінення щитовидної залози внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка перевищує рівні, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Категорії осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, визначений у статті 11 Закону №796-XII.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону №796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

В свою чергу, частиною 2 статі 11 Закону №796-XII закріплено, що неповнолітні діти, зазначені у статті 27цього Закону, належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1частини першої статті 14 цього Закону (ч. 2 ст. 11 Закону №796-XII).

Наявними у справі матеріалами підтверджено, що ОСОБА_1 мав статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, а з 14.04.2020 йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №547668.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: категорія 1 - особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Відповідно до статті 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Частиною 4 статті 65 Закону №796-XII встановлено, що видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

На момент звернення позивача до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області із заявою про встановлення йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та зміну посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д , на відповідне посвідчення особи, яка потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, процедура видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи була визначена Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 (далі Порядок №551).

Відповідно до пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

При цьому, пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 було зобов`язано Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення.

Пунктом 11-1 Порядку №551 визначено, що для отримання посвідчення особи подають заяви разом з необхідними документами, зазначеними у пункті 11 цього Порядку, до районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а в разі коли така послуга надається через центр надання адміністративних послуг, - до центрів надання адміністративних послуг.

Заяви разом з необхідними документами подаються в паперовій або за наявності технічної можливості - в електронній формі.

Районна в мм. Києві та Севастополі держадміністрація опрацьовує інформацію, зазначену в документах, поданих у паперовій формі, та передає їх на розгляд уповноваженому органу.

Виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг протягом семи робочих днів з дати надходження заяви разом з відповідними документами у паперовій формі передає їх виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації.

Виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг за наявності технічної можливості реєструє заяву та формує електронну справу (заповнює відповідні електронні форми з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики), яку надсилає не пізніше наступного робочого дня засобами електронного зв`язку виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації через інформаційні системи Мінсоцполітики з дотриманням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги, Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.

Якщо заяви разом з необхідними для отримання посвідчення документами формуються виконавчим органом сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центром надання адміністративних послуг виключно в електронній справі, такі документи у паперовій формі передаються виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації не рідше ніж раз на два тижні.

Виконавчий орган міської ради міста обласного значення, районна держадміністрація на підставі отриманої електронної справи перевіряє пакет документів та після отримання їх у паперовій формі передає уповноваженому органу.

Видача посвідчення особі провадиться уповноваженим органом через районні в мм. Києві та Севастополі держадміністрації або виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 11 Порядку №551 рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів. Рішення про відмову у видачі посвідчення може бути оскаржено у судовому порядку.

Пунктом 14 Порядку №551 визначено, що рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

З системного аналізу ч. 4 ст. 65 Закону №796-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 вбачається, що уповноваженим органами наділеними повноваженнями на встановлення особі статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та видачу їй відповідного посвідчення є комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворені, зокрема, обласними державними адміністраціями.

В свою чергу, виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг, згідно з Порядком №551, наділені лише повноваженнями на прийняття від особи заяви та відповідних документів на видачу їй посвідчення та повноваженнями на їх подальшу передачу виконавчому органу міської ради міста обласного значення чи районній держадміністрації, які, в свою чергу, готують до комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених обласними державними адміністраціями, подання про розгляд питання щодо видачі особі посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що повноваження щодо встановлення особі статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та видача такій особі відповідного посвідчення, належить до дискреційних повноважень комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідної обласної державної адміністрації, і саме така комісія на підставі надісланих до неї подання та документів, вирішує питання щодо наявності або ж відсутності у особи права на встановлення їй відповідного статусу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із заявою та відповідними документами про встановлення йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської, яке є органом місцевого самоврядування та відповідно до пункту 11-1 Порядку №551 зобов`язане було передати їх виконавчому органу міської ради міста обласного значення чи районній держадміністрації для подальшого вирішення уповноваженим органом (комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідної обласної державної адміністрації) питання щодо встановлення йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Однак, не дивлячись на те, що в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської були відсутні повноваження на прийняття рішення щодо наявності у позивача права на встановлення йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачу йому відповідного посвідчення, воно розглянуло подану ОСОБА_1 заяву про встановлення по суті, та листом від 07.09.2021 №5176/19.5 відмовило йому у видачі відповідного посвідчення через відсутність у нього визначених законом підстав на встановлення відповідного статусу (а.с.4).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, розглянувши заяву позивача про встановлення йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а також відмовивши йому у встановлені вказаного статусу та у видачі відповідного посвідчення діяв не на підставі та не у межах повноважень, визначених законом, а тому відмова Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської у видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, оформлена листом від 07.09.2021 №5176/19.5, є протиправною та підлягає скасуванню.

Зважаючи на наявність протиправної відмови Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської та враховуючи необхідність ефективного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача відповідно до пункту 11-1 Порядку №551 направити подану ОСОБА_1 заяву про встановлення йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії з доданими до неї документами до районної держадміністрації.

Натомість, заявлена позивачем вимога щодо зобов`язання відповідача прийняти від нього необхідний пакет документів та підготувати і подати його до комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утвореної уповноваженим органом (регіональної комісії), задоволенню не підлягає, адже згідно з нормами пункту 11-1 виконавчий орган міської ради наділена лише повноваженнями на прийняття від особи заяви та відповідних документів та повноваженнями на їх подальшу передачу виконавчому органу міської ради міста обласного значення чи районній держадміністрації. В свою чергу, виконавчий орган міської ради міста обласного значення чи районна держадміністрація перевіряє вищезазначений пакет документів та передає його уповноваженому органу - комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утвореної обласною державною адміністрацією.

Вказане свідчить, що безпосередню передачу заяви особи про всатновлення статусу потерпілого від ЧАЕС та доданих до неї документів на розгляд комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утвореної обласною державною адміністрацією, здійснює районна державна адміністрація, яка отримує ці документи від виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах рад, до яких особи звертаються з такими заявами. З огляду на зазначене, заявлені ОСОБА_1 в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та в матеріалах справі відсутні докази на підтвердження понесення ним інших судових витрат по даній справі, підстави для вирішення питання про розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області (вул. Шевченка, 8, м.Коростень, Житомирська область, 11501; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати оформлену листом від 07.09.2021 №5176/19.5 відмову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області у видачі ОСОБА_1 посвідчення громадянина потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області направити заяву ОСОБА_1 про встановлення йому статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії з доданими до неї документами до відповідної районної держадміністрації згідно вимог пункту 11-1 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович