Справа № 240/18057/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/18057/23

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомир Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомир про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2024, головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/18057/23 за позовом ОСОБА_1 було визначено суддю Черняхович І.Е.

Ухвалою судді від 12.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, а позивачу надано десятиденний строк з моменту вручення йому цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків його позовної заяви.

16 січня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Черняхович І.Е. від розгляду адміністративної справи №240/18057/23.

На обґрунтування поданої заяви про відвід ОСОБА_1 зазначив, що 16.01.2024 отримав інформацію про ухвалу судді Черняхович І.Е. про спрощений розгляд його позову, а також про постановлену нею ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Зазначає, що відкривши спрощене провадження суддя Черняхович І.Е. продовжила схему, притаманну Житомирському окружному адміністративному суду при розгляді його позову, та чинить затягування розгляду справи під надуманими приводами, створюючи штучні перепони, належно не вивчивши матеріали справи, позбавляє його процесуальних прав, передбачених ст.ст. 2-9, 12, 44, 47, 77, 80, 257 КАС України. На переконання позивача, проведення розгляду справи №240/18057/23 відповідно вимог ст.ст. 2-9,12,257 КАС України має проходити виключно за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, позивач вважає, що суддя чинить перепони для своєчасного і законного розгляду його позову від 22.06.2023, не виконує завдань адміністративного судочинства щодо невідкладного припинення порушення його конституційного права суб`єктами владних повноважень, а також, не враховуючи постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 та не витребовуючи докази у відповідачів, порушує рівність сторін, маючи достатньо доказів від позивача для відкриття загального провадження, не відкрила його, а тому суддя не є незалежною, порушує принципи верховенства права, рівності сторін та надає перевагу відповідачам. На переконання позивача, вказані обставини ставлять під сумнів об`єктивність та неупередженість судді Черняхович І.Е., а тому вона підлягає відводу.

Відповідно до частини 3 статті 40 питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черняхович І.Е. від розгляду адміністративної справи №240/18057/23 та зазначені в ній мотиви для відводу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з нормами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Підстави для відводу судді визначено частиною першою статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Таким чином, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 встановлено, що в якості підстави для відводу позивач зазначає призначення адміністративної справи №240/18057/23 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В той час, на переконання позивача, розгляд його справи має проходити виключно за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Надаючи оцінку, зазначеним позивачем підставам для відводу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, суддя відкриває провадження в адміністративній справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

При цьому, згідно з пунктом 4 частини 9 статті 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

З вищезазначених норм КАС України, вбачається, що питання про те, що питання форму адміністративного судочинства за правилами якої буде розглядатися справа, вирішується судом при відкритті провадження у справі, а інформація про те, за правилами якого провадження загального чи спрощеного буде розглядатися справа, зазначається в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що перевіривши дотримання позивачем вимог процесуального законодавства при зверненні з даним позовом до суду, суддею Черняхович І.Е. було встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 таким вимогам не відповідає. У зв`язку з цим, ухвалою судді від 12.01.2024 його позовну заяву було залишено без руху.

Таким чином, станом на момент подачі позивачем заяви про відвід судді Черняхович І.Е. провадження в адміністративній справі №240/18057/23 не було відкрито. Відповідна ухвала про відкриття провадження у справі не приймалась, у зв`язку з не додержанням позивачем вимог КАС України при подачі даного позову, а відтак, й питання про форму адміністративного судочинства за правилами якої буде здійснюватись розгляд цієї справи суддею Черняхович І.Е. ще не вирішувалось.

Вказане свідчить, що наведена позивачем у заяві підстава для відводу судді Черняхович І.Е. від розгляду адміністративної справи №240/18057/23 є надуманою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд також зазначає, що інші аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді, є оціночними судженнями, які не свідчать про наявність у судді певної зацікавленості, відсутності неупередженості або необ`єктивності. Зазначені позивачем підстави для відводу не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення суддею Черняхович І.Е. гарантій неупередженості.

На думку суду, доводи, викладені у заяві, жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у даній справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з положеннями частини 4 статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд, з метою уникнення будь яких сумнівів у неупередженості судді Черняхович І.Е. при розгляді справи, вважає за необхідне відповідно до частини 4 статті 40 КАС України передати дану справу іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та буде визначений в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України, для вирішення заяви про відвід.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 від 16.01.2024 (вх.№2910/24) про відвід судді Черняхович І.Е. від розгляду адміністративної справи №240/18057/23.

Передати адміністративну справу №240/18057/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомир про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 та ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання щодо відводу судді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя І.Е.Черняхович