Справа № 160/28581/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
В листопаді 2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС - адвокат Крюкова Дар`я Олександрівна звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 06.12.2023 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпровську міську раду.
27.11.2023 року від представника позивача на адресу суду через підсистему Електронний суд надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить позовні вимоги викласти у наступній редакції:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 року прийнято до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС - адвоката Крюкової Дар`ї Олександрівни про уточнення позовних вимог у даній справі.
28.11.2023 року від представника Департаменту по роботі за активами Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Пунктом 28 Договору оренди землі визначено, що будівництво конкретного об`єкту придорожньої інфраструктури (дорожнього сервісу), у тому числі і будівель і споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе, є можливим тільки за умови прийняття орендодавцем відповідного рішення з визначенням функціонального призначення такого об`єкту, та наданням згоди на будівництво конкретного об`єкту нерухомості, оскільки в укладеному договорі чітко не визначено функціональне призначення об`єкта серед всіх видів об`єктів дорожнього сервісу, який може бути побудований в межах земельної ділянки, не вбачається можливим визначення його відповідності вимогам містобудівної документації. Натомість в заяві позивача зазначено про наміри будівництва будівель та споруд станції технічного огляду, автомагазину та кафе. З урахуванням зазначеного мало місце невідповідність між змістом договору оренди та намірами позивача, що свідчить про недостовірність даних у поданих позивачем документах та є законною підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень. Крім того, вимога позивача про зобов`язання відповідача надати позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва будівель і споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе є втручанням у виключну компетенцію органу місцевого самоврядування, оскільки прийняття рішення є складовою частиною діяльності органу місцевого самоврядування, кожне таке рішення повинно бути окремим предметом оскарження з боку осіб, права та інтереси яких ним порушуються.
23.11.2023 року на адресу суду надійшли пояснення Дніпровської міської ради, зміст яких є аналогічним змісту відзиву на позов.
27.11.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначила, що отримання містобудівних умов та обмежень відноситься до першого етапу офіційного оформлення будівельних об`єктів і є проектуванням майбутнього будівництва. Вказує на те, що у оскаржуваній відмові визначено дві підстави для відмови: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; в примітках зазначене обґрунтування, що мало місце невідповідність між змістом договору оренди землі та намірами забудови, що може свідчити про недостовірність даних у наданих документах. Але відповідач не обґрунтовує в чому саме виражається невідповідність між договором оренди та намірами забудовника. Зазначає про те, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації, якою серед іншого є генеральний план населеного пункту та план зонування території (зонінг). Із посиланням на практику Верховного Суду зазначає, що у разі відсутності підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, передбачених ч. 4 ст. 29 Закону № 3038-VI, у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. Водночас, реалізацією відповідачем своїх дискреційних повноважень при наданні містобудівних умов та обмежень буде вважатися визначення Департаментом змісту таких умов та обмежень.
19.12.2023 року від представника відповідача та третьої особи надійшли відзиви на уточнену позовну заяву, зміст яких є аналогічним змісту відзивам на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
23.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС та Дніпровською міською радою за результатами земельних торгів відповідно до протоколу № 1/10 проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності від 23.10.2020 року та рішення міської ради від 02.09.2020 року № 236/60 укладено Договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., зареєстрований в реєстрі за номером 597.
Об`єктом оренди є земельна ділянка, загальною площею 0,4578 га.
Категорія землі згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу).
Договором оренди землі визначено: функціональне використання (вид використання) для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури.
Товариством з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС, на виконання вимог рішення Дніпровської міської ради від 02.09.2020 року № 236/60 Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки, площею 0,4578 га, по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), для участі в земельних торгах було зроблено містобудівний розрахунок Нове будівництво комплексу дорожнього сервісу по Донецькому шосе, в районі буд. № 2 Д, який був розглянутий та схвалений для подальшої роботи містобудівною радою Дніпровської міської ради протоколом від 09.10.2020 року № 175.
30.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС звернулося через Центр надання адміністративних послуг з заявою про надання містобудівних умов та обмежень для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 210100000:01:236:0016.
Листом від 14.12.2021 року № 7/20-531 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради позивачу відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень відповідно до ч. 4 ст. 29 закону України Про регулювання містобудівної діяльності, а саме: неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.
16.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС у відповідності до ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності повторно звернулося через Центр надання адміністративних послуг з заявою про надання містобудівних умов та обмежень для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер 210100000:01:236:0016.
Листом від 29.12.2021 року № 7/20-591 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради позивачу відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень відповідно до ч. 4 ст. 29 закону України Про регулювання містобудівної діяльності, а саме: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.
18.02.2022 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання вищевказаної відмови та її скасування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року, яке залишене без змін постановами Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 року та Верховного Суду від 06.07.2023 року, у справі № 160/3882/23, позов Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа: Дніпровська міська рада про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправною відмову головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: Донецьке шосе, в районі буд. 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0016, викладену в листі від 29.12.2021 року № 7/20-591.

Зобов`язано Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС про надання містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки від 16.12.2021 року, з урахуванням висновків суду.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) року від 17.05.2023 року відкрито виконавче провадження № 71826285 з виконання виконавчого листа від 12.05.2023 року № 160/3882/22.

Відповідно до означеної постанови головного державного виконавця, Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради, для організації роботи з виконання рішення суду щодо повторного розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС, направлено лист до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур міської ради від 31.05.2023 року № 4/8-296 з проханням внести відомості щодо вищезазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та сформувати відповідну заяву про надання містобудівних умов та обмежень. Створена 02.06.2023 року в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва заява Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки з кадастровим номером :01:236:0016 для будівництва будівель та споруд станції технічного огляду, автомагазину та кафе по шосе Донецькому в районі буд. 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, зареєстрована в Департаменті по роботі з активами Дніпровської міської ради за вх. № 12/1807 від 07.06.2023 року та в Головному архітектурно-планувальному управлінні Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради за вх. № 27/120 від 09.06.2023 року.

За результатами розгляду звернення № 27/120 від 09.06.2023 року начальником відділу забудови головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради Нікон В.В. прийнято рішення від 16.06.2023 року № 7/20-260 (А121612324), яким відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, а саме: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.

В примітках в обґрунтування означеної відмови відповідачем зазначено наступне:

Між Дніпровською міською радою (орендодавець) та ТОВ Сілл Сервіс (орендар) було укладено договір оренди землі віл 23.10.2020 року (далі -договір.) Відповідно до п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури, яка розташована по шосе Донецькому в районі буд. 2Д (Амур-Нижньодніпровський район). Відповідно до п. 2 договору функціональне використання (вид використання): для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури. Код класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) -12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу. Відповідно до ст. 1 Закону України Про автомобільні дороги об`єкти дорожнього сервісу це спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики для відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, туалети, урни та контейнери для сміття. В укладеному договорі оренди землі не визначено який саме об`єкт дорожнього сервісу може бути побудований в межах даної земельної ділянки. У заяві від 16.12.2021 року зазначено про наміри отримати містобудівні умови та обмеження для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе. З урахуванням зазначеного, мало місце невідповідність між змістом договору оренди землі та намірами забудови, що може свідчити про недостовірність даних у наданих документах. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці є підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.

Також за результатами розгляду звернення № 27/120 від 09.06.2023 року, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 160/3882/22, постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2023 року ВП № 71826285, директором департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради винесено наказ від 16.06.2023 року № 133 Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень, яким Товариству з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС відмовлено в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва Будівництво будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д, м. Дніпро, кадастровий номер : :01:236:0016.

Також, на звернення №20-004-04-2022 від 28.04.2022 року щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки :01:236:0016 на об`єкт будівництва: для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури по Донецькому шосе в районі буд. №2 Д, м. Дніпро листом головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () від 16.05.2022 року № А881742509 відмовлено позивачу у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, а саме: неподання визначених частиною третьої цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень та 16.05.2022 року Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради прийнято наказ № 122 Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень.

Вважаючи оскаржувані рішення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до пункту 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно із ст. 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Частиною 2, 5 вказаної статті встановлено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону № 3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (ч. 2 ст. 29 Закону № 3038-VI).

Частиною 4 ст. 29 Закону № 3038-VI встановлено, що підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу (ч. 6 ст. 29 Закону № 3038-VI).

Судом встановлено, що у відмові відповідача від 16.06.2023 року № 7/20-260 підставою для такої відмови зазначено: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.

В примітках вказаної відмови як обґрунтування такої відмови зазначено: мало місце невідповідність між змістом договору оренди землі та намірами забудови, що може свідчити про недостовірність даних у наданих документах.

При цьому, відповідач таким обґрунтуванням не навів чіткого переліку тих відомостей, які є недостовірними у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, а лише формально послався на Закон України Про автомобільні дороги, в якому наведено визначення об`єктів дорожнього сервісу.

Відповідачем в оскарженому рішенні не зазначено конкретної, визначеної законом підстави для відмови в наданні адміністративної послуги із зазначенням переліку документів, які не були додані позивачем до заяви, та які саме недостовірні дані виявлені у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою.

Так, позивачем для одержання містобудівних умов та обмежень серед іншого було подано нотаріально засвідчену копію Договору оренди землі.

При цьому, як свідчать висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 01.05.2023 року у справі № 420/14913/21, зі змісту пункту 2 ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI слідує, що надання копії документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці є необхідним лише у випадку якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як підтверджено позивачем та неспростовано відповідачем, право користування спірною земельною ділянкою зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Для одержання містобудівних умов та обмежень позивачем подано повний пакет документів, визначений Законом № 3038-VI, що встановлено судовими рішеннями у справі № 160/3882/22.

Суд звертає увагу, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 160/3882/22 набрало законної сили 21.03.2023 року після його перегляду Третім апеляційний адміністративним судом.

Відповідачем підтверджено, що постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 року про перегляд рішення суду першої інстанції у справі № 160/3882/22 ним одержано 28.03.2023 року.

При цьому, оскаржуване рішення про відмову відповідачем винесено лише 16.06.2023 року.

Як вже зазначалося, відповідно до частини шостої статті 29 Закону № 3038-VI надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 160/3882/22 зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС саме від 16.12.2021 року.

Враховуючи означене, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено протиправне затягування розгляду питання про видачу позивачу містобудівних умов та обмежень.

Щодо посилання відповідача, як на обґрунтування своєї відмови про наявність невідповідностей між змістом договору оренди землі та намірами забудови, суд зазначає таке.

Режим забудови територій у населених пунктах визначається в Генеральному плані відповідного населеного пункту, а також розроблених відповідного до нього плані зонування та детальному плані території, які є основними видами містобудівної документації на місцевому рівні.

Означений висновок узгоджується із постановою Верховного Суду від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.

У свою чергу, невідповідність намірів забудови вимогам зазначеної містобудівної документації на місцевому рівні є самостійною та достатньою підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.

Згідно з пунктом 4 ч. 5 ст. 29 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження містять гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Пунктами 2, 3, 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI визначено, що генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 3038-VI передбачено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Отже отримання містобудівних умов та обмежень є однією з обов`язкових стадій будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації, якою серед іншого є генеральний план населеного пункту, план зонування території (зонінг) та детальний план території.

З аналізу наведених правових норм убачається, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в цьому випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, однією з підстав відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Частиною 1 ст. 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Статтею 1 Закону України Про землеустрій містить визначення поняття цільове призначення земельної ділянки, згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 20 ЗК України встановлено, що при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.

При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками.

Єдина умова, яку встановлюють положення ч. 5 ст. 20 ЗК України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 826/1606/17, від 09.06.2022 року у справі № 460/2596/20, від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства (абзац 2 ч. 2 ст. 24 Закону №3038-VI).

Рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 року № 236/60 Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки, площею 0,4578 га, по АДРЕСА_1 спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:236:0016 віднесено за основним цільовим призначенням до категорії Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

При цьому, відповідачем до матеріалів справи не надано доказів щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки після прийняття Дніпровською міською радою рішення від 02.09.2020 року № 236/60.

Функціональне призначення (вид використання): для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури, визначено самим Договором оренди землі.

За приписами ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За правилами пункту а ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Згідно з п. 6 вищевказаного Договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати ефективному використанню.

Отже, на момент укладання Договору оренди землі, обмеження щодо цільового використання земельної ділянки були відсутні.

Рішенням Дніпровської міської ради від 24.11.2021 року № 88/12 Про внесення змін до проєкту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра внесено зміни до проєкту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра, затвердженого рішенням міської ради від 20.10.2021 року № 212/11, виклавши пояснювальну записку у новій редакції (далі зонінг).

Згідно ДБН Б.1.1-22:2017 Склад та зміст плану зонування території, зонінгом пропонується наступні основні типи зон, зокрема, ТР - транспортної інфраструктури.

Зонінгом до зони транспортної віднесено:

1) Зона транспортної інфраструктури ТР-1. До зони відносяться території смуг відводу залізниці, залізничних і автовокзалі, транспортних вузлів, підприємств, установ і організацій залізничного транспортного господарства, призначених для експлуатації, утримання, будівництва, ремонту, розвитку наземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту.

2) Зона відводу залізниці ТР-1-1. До зони відносяться території смуг відводу залізниці, установ і організацій залізничного транспортного господарства.

3) Зона інфраструктури міського та позаміського транспорту Г-ТР-1-2. Призначається для розміщення об`єктів, які поєднують функції громадської забудови та транспортної інфраструктури: залізничні вокзали, автовокзали, річкові вокзали.

4) Зона транспортної інфраструктури населеного пункту ТР-1-3. Зона терміналів, транспортних вузлів, підприємств, АЗК, СТО, великих стоянок, гаражів, установ і організацій транспортного господарства, призначених для експлуатації, утримання, будівництва, ремонту, розвитку наземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту.

5) Зона аеропортів ТР-1-4. Призначається для розміщення аеропортів, аеровокзалів, терміналів.

6) Зона транспортної інфраструктури ТР-2, до якої відносяться території вулиць, майданів (в межах червоних ліній), доріг, пішохідних вулиць, набережних, бульварів, площ, алей тощо.

Відповідачем не спростовано факт віднесення спірної земельної ділянки до зони транспортної інфраструктури населеного пункту (ТР-1-3), що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи відповідними графічними матеріалами.

Зони транспортної інфраструктури населеного пункту, відповідно до зонінгу, призначені для розміщення терміналів, транспортних вузлів, підприємств, АЗК, СТО, великих стоянок, гаражів, установ і організацій транспортного господарства, призначених для експлуатації, утримання, будівництва, ремонту, розвитку наземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту.

Переважними видами використання є: термінали; транспортні вузли; автотранспортні підприємства; об`єкти обслуговування транспорту: АЗС, АЗК, АГЗП, АГЗС, АГНКС, СТО; автостоянки; гаражі, багатоповерхові та підземні гаражі; установи і організації транспортного господарства (призначених для експлуатації, утримання, ремонту, розвитку надземних та підземних будівель та інших об`єктів транспорту); автомийки.

Супутніми видами дозволеного використання є: інженерні мережі; складські приміщення; пункти охорони; заклади торгівлі та обслуговування; заклади громадського харчування; малі архітектурні форми; об`єкти та споруди комунальної та інженерної інфраструктури (в тому числі метрологічні, лабораторні центри, пов`язані з обслуговуванням мереж, обладнання, інженерної інфраструктури); громадські вбиральні; відкриті майданчики для стаціонарного та тимчасового зберігання транспортних засобів.

Отже, можна зробити висновок, що придорожня інфраструктура являє собою комплекс будівель та споруд, призначених для обслуговування пасажирів, водіїв та автомобілів. До придорожної інфраструктури можна віднести автозаправні станції, станції технічного обслуговування автомобілів, придорожні готелі та їдальні, майданчики відпочинку, місця стоянок автомобілів, крамниці та кіоски для торгівлі предметами першої необхідності, служби зв`язку, надання медичної та технічної допомоги, організації руху та інформації водіїв про умови руху.

Враховуючи право Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС на спірній земельній ділянці здійснювати будівництво будівель та споруд придорожньої інфраструктури, віднесення земельної ділянки за цільовим призначенням до категорії Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, наявність наміру позивача здійснити на спірній земельній ділянці будівництво будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе, що відноситься до об`єктів дорожнього сервісу, свідчить про протиправність відмови відповідача у видачі позивачу містобудівних умов та обмежень.

Посилання відповідача на необхідності застосування вимог п. 28 Договору оренди землі щодо одержання позивачем письмової згоди орендодавця на зведення в установленому законодавством порядку жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд та закладів, багаторічних насаджень, на стадії одержання містобудівних умов та обмежень, є безпідставним.

Оскільки функціональне використання (вид використання) визначено безпосередньо самим Договором оренди землі, це спростовує доводи відповідача про необхідність прийняття з боку орендодавця рішення про визначення функціонального призначення відповідного об`єкту.

Більш того, суд звертає увагу, що за наявності містобудівного розрахунку, розглянутого та затвердженого Архітектурно-містобудівною радою при головному архітектурно-планувальному управлінні Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради протоколом від 09.10.2020 року № 175, поданого позивачем для укладання договору оренди землі, а також наданого в пакеті документів для одержання містобудівних умов для обмежень, орендодавець спірної земельної ділянки цілком обізнаний про наміри забудови.

Така підстава для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень як відсутність прийнятого орендодавцем рішення про визначення функціонального призначення конкретного об`єкту будівництва та надання згоди на будівництво конкретного об`єкту нерухомості не відповідає приписам законодавства, викладеним вище.

Більш того, відповідач не обґрунтував необхідності прийняття такого рішення з боку орендодавця на стадії одержання позивачем містобудівних умов та обмежень, що передує стадії розроблення проектної документації.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, а судом не встановлено наявність невідповідностей між змістом договору оренди землі та намірами забудови позивача.

У свою чергу, будівництво станцій технічного огляду, автомагазину та кафе на спірній земельній ділянці, є цільовим її використанням.

Щодо дискреційних повноважень відповідача, суд враховує, що вказане питання неодноразово досліджувалося Верховним Судом.

Суд звертає увагу, що органи державної влади не можуть безпідставно приймати рішення, що пов`язані з обмеженням реалізації певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами державної влади і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з конституційним принципом, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3 Конституції України).

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Так, зокрема, у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року № 160/3882/22, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано відмову головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: Донецьке шосе, в районі будинку 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0016, викладену у листі від 29.12.2021 року № 7/20-591. Зобов`язано Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС про надання містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки від 16.12.2021 року з урахуванням висновків суду.

Проте розглядаючи повторно заяву позивача, відповідачем не було враховано висновки суду у справі 160/3882/22, та повторно ухвалені рішення всупереч зазначених висновків.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд наголошує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Щодо оскарження позивачем відмови у наданні містобудівних умов та обмежень від 16.05.2022 року № А881742509 та наказу відповідача від 16.05.2022 року № 122, суд зазначає таке.

Означені відмови від 16.05.2022 року № А881742509 та наказ від 16.05.2022 року № 122 передували винесенню аналогічних відмов від 16.06.2023 року № 7/20-260 (А121612324) та наказу від 16.06.2023 року № 133 та вичерпали свою дію прийняттям вказаним рішень.

Тому задоволення позовних вимог в цій частині не призведе до поновлення порушеного права позивача.

У зв`язку із цим суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування відмови Товариству з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС у видачі містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0016, викладеної у листі головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () від 16.06.2023 року № 7/20-260 та наказі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.06.2023 року № 133 Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради прийняти рішення про видачу позивачу містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0016, відповідно до наданого позивачем містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за № 175, суд зазначає наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, передбаченими, зокрема, частиною четвертою статті 245 КАС України, якою визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У разі відсутності підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, передбачених частиною четвертою статті 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Означений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 року у справі № 420/14913/21, від 27.06.2023 року у справі № 640/15393/20, від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.

Як встановлено судом, у спірних правовідносинах Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради не мав підстав для відмови у видачі ТОВ СІЛЛ СЕРВІС містобудівних умов та обмежень, що свідчить про відсутність у відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд та наявність обов`язку надати містобудівні умови та обмеження.

Водночас, реалізацією відповідачем своїх дискреційних повноважень при наданні містобудівних умов та обмежень буде вважатися визначення Департаментом змісту таких умов та обмежень.

Така правова позиція відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.06.2019 року по справі № 522/6069/14-а, а також правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 11.08.2021 року по справі № 826/5804/18, від 28.05.2020 року по справі № 640/9160/19, від 01.05.2023 року у справі № 420/14913/21 та від 27.06.2023 року по справі № 640/15393/20.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.12.2018 року у справі № 804/1469/17, від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18, від 12.09.2019 у справі №0640/4248/18.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Як встановлено судовим рішенням у справі № 160/3882/22, що в силу приписів статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України має для суду при розгляді цієї справи приюдиційне значення, позивач під час звернення до відповідача надав всі необхідні документи, визначені ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI.

Відповідачем не підтверджено належними доказами законність підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови, а відтак, враховуючи вищевикладене, зобов`язання відповідача прийняти рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0016, відповідно до наданого Товариством з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за № 175, є належним способом захисту, оскільки у відповідача відсутні альтернативні варіанти поведінки у межах спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у загальній сумі 2684,00 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 1342,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, то як вбачається з зі змісту клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, позивач просить суд стягнути на його користь з бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн., проте зазначив, що докази на їх підтвердження позивачем буде надано після ухвалення рішення суду в даній справі, тому на момент ухвалення даного рішення, вказане питання судом не вирішується.

Відповідно до ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дана складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову у видачі містобудівних умов та обмежень Товариству з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0016, яка викладена у листі головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () від 16.06.2023 року № 7/20-260 (А121612324) та наказі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.06.2023 року № 133 Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень.

Зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000, ) прийняти рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС (вул. Барикадна, буд. 15А, м. Дніпро, 49000, ) містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0016, відповідно до наданого Товариством з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за № 175.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ СЕРВІС (вул. Барикадна, буд. 15А, м. Дніпро, 49000, ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1342,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна