Справа № 480/3559/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 р.Справа № 480/3559/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяви суддів Другого апеляційного адміністративного суду Перцової Т.С., Русанової В.Б., Жигилія С.П. про самовідвід у справі № 480/3559/23

за позовом ОСОБА_1

до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 )

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення додаткової винагороди,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 480/3559/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення додаткової винагороди задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не розгляду рапортів заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальника головного відділу Іллі Палія від 18.11.2022, від 21.11.2022 та від 01.12.2022 про встановлення ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70000 грн на місяць пропорційно часу проходження служби у серпні- вересні та листопаді 2022 року.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (40030, м. Суми, пров. Громадянський, 6, код 14321759) розглянути рапорти заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності - начальника головного відділу Іллі Палія від 18.11.2022, від 21.11.2022 та від 01.12.2022 про встановлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_3 ) додаткової винагороди в розмірі 70000 грн на місяць пропорційно часу проходження служби у серпні-вересні та листопаді 2022 року та прийняти рішення за результатами їх розгляду, з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом.

Стягнуто з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (40030, м. Суми, пров. Громадянський, 6, код 14321759) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_3 ) витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

10.11.2023 до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі № 480/3559/23.

Згідно з Протоколом автоматизовано розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Перцова Т.С., судді Русанова В.Б., Жигилій С.П.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2023 витребувано справу № 480/3559/23 з Сумського окружного адміністративного суду.

26.12.2023 справу № 480/3559/23 передано до провадження судді Перцової Т.С.

Головуючий суддя Перцова Т.С. перебувала у щорічній відпустці в період з 25.12.2023 по 08.01.2024 включно.

15.01.2024 під час вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження колегією суддів було встановлено, що апеляційна скарга мотивована твердженнями про те, що належним та допустимим доказом для підтверження позиції апелянта в суді є, зокрема, будь-який з наступних документів: рапорт заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності з додатками, бойове розпорядження або журнал бойових дій, якими підтверджується безпосередня участь ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, які надають право на отримання спірної виплати.

Водночас, дослідивши п. 4 Наказу Адміністрації державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168", колегією суддів встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених п. 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділц (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Так, як вбачається з матеріалів справи, на вимогу суду першої інстанції, відповідачем такі документи, зокрема бойові розпорядження, надані не були. Відповідач з посиланням на Закон України "Про інформацію" зазначив, що запитувана інформація відноситься до відомостей, що становлять службову інформацію Державної прикордонної служби України (згідно п. 58 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Державній прикордонній службі Україні, затвердженому наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 07.07.2011 № 501). Крім того, наголошено, що запитувані бойові розпорядження мають гриф обмеженого доступу "таємно", а тому можуть бути надані лише у випадку наявності спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаною з державною таємницею, відповідної форми допуску та доступу до секретної інформації та відповідного режимного приміщення для роботи з секретними документами.

Отже, з метою всебічного розгляду адміністративної справи № 480/3559/23, виконання завдань адміністративного судочинства, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, дотримуючись положень ст. 308 КАС України, колегія суддів під час розгляду даної справи повинна буде витребувати та надати оцінку відповідним доказам, що містять інформацію обмеженого доступу та на які поширюється Закон України «Про державну таємницю», зокрема бойові розпорядження, які мають гриф "таємно" та відповідно до Наказу АДПС № 392- АГ від 30.07.2022 у сукупності з іншими відомостями є належним доказом безпосередньої участі у спірні періоди ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії безпосередньо в зонах ведення бойових дій.

Однак, судді Перцова Т.С., Русанова В.Б. та ОСОБА_2 не мають доступу та допуску до державної таємниці, що в свою чергу позбавляє суд апеляційної інстанції у наведеному складі перевірити, зокрема, обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дотримання судом вимог процесуального закону та надання належної оцінки доказам у даній справі.

З цих підстав, 15.01.2024 суддями Другого апеляційного адміністративного суду - Перцовою Т.С., Русановою В.Б, Жигилієм С.П. заявлено самовідвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяв про самовідвід, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяви про самовідвід підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності суду; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

В пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) від 27.05.2013 року зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Також в пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03.05.2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, одним із критеріїв безсторонності суду є об`єктивний критерій, який включає в себе питання щодо формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну таємницю»:

- державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою;

- гриф секретності - реквізит матеріального носія секретної інформації, що засвідчує ступінь секретності даної інформації;

- допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації;

- доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 18, ч.ч. 4, 7 ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» з метою охорони державної таємниці впроваджуються: єдині вимоги до виготовлення, користування, збереження, передачі, транспортування та обліку матеріальних носіїв секретної інформації; дозвільний порядок провадження державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Для розгляду питання про надання громадянам допуску до державної таємниці державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, де працюють, проходять службу або навчаються громадяни, оформляються документи, які надсилаються до органів Служби безпеки України. Перелік та форми таких документів, а також порядок їх надання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Слід вказати, що в апеляційній скарзі позивач послався на недослідження судом першої інстанції вказаних документів, які, на думку позивача і є основним доказом на підтвердження його позиції, а відтак, враховуючи що такі становлять предмет спору та містять інформацію, що не підлягає розголошенню і охороняється законом, зокрема, місять гриф "ТАЄМНО" та "ДСК", наявні підстави для відводу суддів та передачі справи на розгляд колегії суддів із допуском до державної таємниці.

Частиною 1 статті 31 КАС України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Колегія суддів зазначає, що автоматизований розподіл судових справ, пов`язаних з державною таємницею, здійснюється з урахуванням наявності допуску суддів до державної таємниці.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 39, ч.ч. 1, 2 ст. 40 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Вирішуючи питання про можливість задоволення заяв про самовідвід суддів Перцової Т.С., Русанової В.Б. та Жигилія С.П. колегія суддів враховує, що у даній справі, склад колегії суддів, обраний за результатами автоматизованого розподілу, не має доступу до державної таємниці, а отже, з огляду на вищезазначене, не зможе забезпечити розгляд та вирішення спору з дотриманням принципів законності, офіційного з`ясування всіх обставин у справі, перевірити, зокрема, обґрунтованість рішення суду першої інстанції, витребувати та дослідити відомості, на які посилається апелянт, а відтак зазначений склад суду не є уповноваженим судом для вирішення справи № 480/3559/23.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, з огляду на відсутність допуску вказаної вище колегії суддів до інформації, яка становить державну таємницю, заяви суддів Перцової Т.С., Русанової В.Б., Жигилія С.П. про самовідвід підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 41 КАС України передбачено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

Задовольнити заяви суддів Перцової Т.С., Русанової В.Б., Жигилія С.П. про самовідвід по справі № 480/3559/23.

Адміністративну справу № 480/3559/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі № 480/3559/23 передати до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду для повторного автоматичного розподілу згідно зі ст. 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Русанова В.Б.