Справа № 160/28257/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
30 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 , як громадянин Індії, у зв`язку з проживанням на території Криворізького району Дніпропетровської області, 12 вересня 2023 року звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою-анкетою №105140094 щодо обміну посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з закінченням строку дії, підстава видачі 04/04 працевлаштування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Положеннями частини 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VІ, передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Згідно діючого законодавства України, питання щодо оформлення та видачі посвідки на тимчасове проживання іноземцю визначено Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою КМУ від 25 квітня 2018 року №322.
Відповідно до пункту 1 Загальної частини Порядку, посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Пункт 35 Порядку встановлює, після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів.
Положеннями пункту 37 Порядку встановлено, що рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі.
Згідно пункту 45 Порядку, після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС або уповноважена ним посадова особа приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.
Підстави за яких територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки зазначені у пункті 61 Порядку.
Підпунктом 2 пункту 61 Порядку встановлено, територіальний орган/ територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду.
Згідно пункту 62 порядку, копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні. У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/ територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства. Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків, визначених пунктом 17 цього Порядку.
Згідно пункту 77 Порядку, рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.
Враховуючи вищенаведені обставини з їх документальним підтвердженням, уповноваженими особами ГУ ДМС у Дніпропетровській області після прийняття до розгляду заяви-анкети від позивача та доданих до неї документів, здійснюючи ідентифікацію позивача, перевірку наданої інформації та підтвердження законності знаходження іноземця на території України, виявлено та підтверджено документально факт винесення двох рішень про заборону в`їзду на територію України відносно позивача, які мають термін дії до 2024 року.
Підстави за яких територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки зазначені у пункті 61 Порядку.
Підпунктом 2 пункту 61 Порядку встановлено, що територіальний орган/ територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду.
Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресату ОСОБА_1 зазначене поштове відправлення вручено адресату 12.10.2023 року.
Рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 від 22.09.2023 року, яке оскаржує позивач, приймалось на підставі заяви-анкети № 105140094 від 12.09.2023 року.

У рішенні зазначено, що іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися за оформленням посвідки на тимчасове проживання в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків звернення.

23 листопада 2023 року громадянин Індії ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Уповноваженими особами відділу з питань тимчасового проживання іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області позивача запросили для реєстрації заяви-анкети у підсистемі «Облік іноземців та біженців» ЄІАС УМП та зняття біометричних даних.

Після реєстрації заяви-анкети №105143306 від 23.11.2023 року про обмін посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_1 , на підставі працевлаштування, були здійснені передбачені законодавством перевірки та направлені необхідні для прийняття рішення запити.

29 листопада 2023 року від ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та 30.11.2023 року від Управління ДМС у Сумській області були отримані відповіді про відкликання доручень щодо заборони в`їзду на територію України відносно позивача.

У встановлені законодавством строки 01 грудня 2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про документування ОСОБА_1 посвідкою на тимчасове проживання в Україні.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просив врахувати вказане клопотання для прийняття правильного рішення по справі.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дніпропетровським обласним центром зайнятості 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 видано дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства серії АА №015358.

Відповідно до вказаного дозволу ОСОБА_1 працює з 02 липня 2021 року на посаді начальника відділу в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як громадянин Індії, у зв`язку з проживанням на території Криворізького району Дніпропетровської області, 12 вересня 2023 року звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою-анкетою №105140094 щодо обміну посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з закінченням строку дії, підстава видачі 04/04 працевлаштування.

15 вересня 2023 року Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області було направлено запит за №1201.3.1/44981 23 до ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області та Управління ДМС у Сумській області за №1201.3.1/44982-23, які відповідно до інформації з інформаційної підсистеми ЄІАС УМП «Облік іноземців та біженців» приймали відповідні рішення.

19 вересня 2023 року від ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області за №8010.8.2/52484-23 повідомлено, що прийнято рішення відносно громадянина Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заборону в`їзду в Україну на підставі статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» терміном дії до 28.04.2024 року.

20 вересня 2023 року від Управління Державної міграційної служби України в Сумській області за №5901.10/15307-23 повідомлено, що прийнято рішення відносно громадянина Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заборону в`їзду в Україну (строком на три роки).

22 вересня 2023 року рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №0251 позивачеві відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 2 пункту 61 Порядку, з підстави - щодо іноземця діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду.

Додатково повідомлено, що позивач має право повторно звернутися за оформленням посвідки в разі зміни чи усунення обставин, через які йому було відмовлено.

ОСОБА_1 зазначає, що ним було надано всі необхідні документи та виконано всі вимоги законодавства, відтак вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 22.09.2023 року №0251 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3773-VІ від 22.09.2011 року.

Пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до частини 13 статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Згідно з частиною 13 статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Статтею 5-3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що посвідка на тимчасове проживання видається у десятиденний строк з дня отримання заяви про її оформлення або продовження строку дії посвідки.

Іноземець або особа без громадянства подає документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання не пізніш як за 10 календарних днів до закінчення строку її дії.

Відповідно до статті 5-5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства подає заяву про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та відповідні документи, визначені цим Законом та Кабінетом Міністрів України, особисто або через свого представника на підставі довіреності до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, зобов`язаний надати іноземцю або особі без громадянства чи його представнику опис прийнятих документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів.

Іноземець або особа без громадянства отримує посвідку на тимчасове проживання особисто.

Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 року затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання.

У відповідності до положень пунктів 1, 2 Порядку № 322 посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до пункту 7 Порядку №322 обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання.

Згідно з пунктами 9, 11, 12 Порядку №322, оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів".

Внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС.

Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.

Пунктом 14 Порядку №322 передбачено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном.

Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, чи надіслання запитів у електронній формі захищеними каналами зв`язку отримання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них у паперовій формі.

Відповідно до пунктів 19 - 21 Порядку №322, у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет та видачі посвідки, і працівників, які виконують функції з оформлення посвідки (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).

Керівник уповноваженого суб`єкта визначає осіб, які в межах повноважень, установлених законом, отримують доступ до інформаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, власником або розпорядником яких є ДМС, є матеріально відповідальними особами та виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет і видачі посвідки.

Працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

Згідно з пунктами 35, 38 Порядку №322 після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів.

Після прийняття рішення про оформлення посвідки або відмову в її оформленні матеріали формуються в окрему справу, яка зберігається протягом 15 років.

Для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають документи, передбачені у пункті 39 Порядку №322.

Відповідно до пункту 37 Порядку №322, рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі.

За правилами пунктів 40, 41, 42, 45 Порядку №322, у разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії, додатково подаються документи, зазначені у пункті 33 цього Порядку.

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Підстави за яких територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки зазначені у пункті 61 Порядку.

Підпунктом 2 пункту 61 Порядку встановлено, територіальний орган/ територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як громадянин Індії, у зв`язку з проживанням на території Криворізького району Дніпропетровської області, 12 вересня 2023 року звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою-анкетою №105140094 щодо обміну посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з закінченням строку дії, підстава видачі 04/04 працевлаштування.

22 вересня 2023 року рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №0251 позивачеві відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 2 пункту 61 Порядку, з підстави - щодо іноземця діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду, однак більш детальне роз`яснення підстав для прийняття відповідачем рішення про відмову в оформленні (видачі) позивачеві посвідки на тимчасове проживання в спірному рішенні відсутнє.

Згідно пункту 62 Порядку, копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні. У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/ територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства. Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків, визначених пунктом 17 цього Порядку.

Згідно пункту 77 Порядку, рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Зі змісту клопотання, яке долучено представником відповідача 04 грудня 2023 року, судом вбачаються нові обставини, які мають значення для правильного вирішення цієї справи.

23 листопада 2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Уповноваженими особами відділу з питань тимчасового проживання іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області позивача запросили для реєстрації заяви-анкети у підсистемі «Облік іноземців та біженців» ЄІАС УМП та зняття біометричних даних.

Після реєстрації заяви-анкети №105143306 від 23.11.2023 року про обмін посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_1 на підставі працевлаштування були здійснені передбачені законодавством перевірки та направлені необхідні для прийняття рішення запити.

29 листопада 2023 року від ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та 30.11.2023 року від Управління ДМС у Сумській області були отримані відповіді про відкликання доручень щодо заборони в`їзду на територію України відносно позивача.

01 грудня 2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про документування ОСОБА_1 посвідкою на тимчасове проживання в Україні.

З урахуванням відкликань доручень щодо заборони в`їзду на територію України відносно позивача та прийняття 01 грудня 2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області рішення про документування ОСОБА_1 посвідкою на тимчасове проживання в Україні, суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №0251.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, питання щодо розподілу судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник