Справа № 160/31211/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 січня 2024 року Справа №160/31211/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення №122 від 07.07.2022р. та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Міністерства оборони України та просить:

- визнати протиправним рішення відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачеві з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати відповідача виплатити одноразову грошову допомогу позивачеві у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язано із захистом Батьківщини у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.12.2023р. зазначена позовна заява була залишена без руху на підставі ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано позивача у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому адреси електронної пошти позивача, у відповідності до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо того, в яких саме роках позивач отримав перше та друге поранення, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо прийняття п.37 Протоколу та надати таке рішення з п.37, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів про те, коли саме (конкретна дата) позивач отримав суму 267960,00 грн. на його банківський рахунок, а також і доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, у відповідності до вимог ч.4, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали суду від 07.12.2023р. - 20.12.2023р. від позивача на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивач, зокрема, додав уточнену позовну заяву від 13.12.2023р., в якому позивач просить:

- визнати протиправним рішення відповідача №122 від 07.07.2022р. щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачеві з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати відповідача виплатити одноразову грошову допомогу позивачеві у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язано із захистом Батьківщини у повному обсязі.

Окрім того, в уточненому адміністративному позові позивач просить поновити йому строк на звернення до суду з цим позовом посилаючись на те, що виплату різниці сум одноразової грошової допомоги він отримав 27.07.2022р., проте, про порушення своїх прав йому стало відомо лише 26.05.2023р. після отримання витягу з протоколу №122 електронною поштою.

У зв`язку з перебуванням судді Конєвої С.О. з 18.12.2023р. по 12.01.2024р. включно у щорічній відпустці, питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі вирішується судом 15.01.2024р.

З метою відкриття провадження у даній справі та досліджуючи надані позивачем докази на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2023р. разом з поданим клопотання про усунення недоліків позовної заяви та уточненою позовною заявою від 13.12.2023р., суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання позивача про поновлення строків звернення з цим позовом, викладеного в уточненому позові, слід відмовити, а зазначену уточнену позовну заяву від 13.12.2023р. слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Частиною 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, в уточненому позові, від 13.12.2023р. позивач просить поновити йому строк звернення до суду з даним, проте, доказів поважності причин його пропуску у період з 27.07.2022р. (з дати отримання коштів на свій рахунок) до 24.11.2023р. (дата звернення до суду згідно штемпеля поштового зв`язку) позивачем до позову не додано в порушення вимог ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно витягу із банківського рахунку позивача від 08.12.2023р. про нараховану та виплачену йому суму одноразової допомоги позивач довідався саме 27.07.2022р. (дата надходження відповідних коштів на його рахунок) та мав право звернутися з даним позовом у тримісячний строк, встановлений ст.233 КЗпП України, тобто, у строк з 28.07.2022р. по 27.10.2022р., проте, з даним позовом до суду позивач звернувся лише 24.11.2023р., тобто більше ніж через рік та доказів поважності причин пропуску цього строку до позову не додано.

Окрім того, в ухвалі суду від 07.12.2023р. суд уже зазначав, що початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом починається з моменту отримання згаданої спірної суми на банківський рахунок позивача (спірною є сума 267960,00 грн.), а не з моменту, коли позивач почав вчиняти дії по зверненню з запитами, що підтверджується і позицією Верховного Суду, при цьому, доказів звернення до відповідача із запитами після 27.07.2022р. до позову не додано в порушення вимог ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, позивачем пропущено і шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач довідався про нарахування спірної суми 27.07.2022р., проте, з цим позовом звернувся до суду лише 24.11.2023р., тобто, більше ніж через рік з моменту отримання спірної суми.

Відтак, отримання позивачем протоколу №122 від 07.07.2022р. на свій запит лише 26.05.2023р. не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав (27.07.2022р. - дата надходження спірної суми на банківський рахунок), а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.04.2023р. у справі №380/14933/22 та від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19, яка підлягає обов`язковому врахуванню адміністративним судом за приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладеного, наведені в уточненому адміністративному позові від 13.12.2023р. обставини щодо того, що про порушення своїх прав позивачу стало відомо лише 26.05.2023р. після отримання витягу з протоколу №122 електронною поштою, як підстави поважності пропуску строку звернення до суду, визнаються судом неповажними згідно ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем уточнений адміністративний позов від 13.12.2023р. поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст.123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві п`ятиденного строку для усунення недоліків з дня отримання ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки уточненого адміністративного позову мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, вказавши інші підстави для поновлення строку, та надати докази поважності причин його пропуску за період з 28.07.2022р. до 24.11.2023р. у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду від 13.12.2023р. у справі №160/31211/23 - відмовити.

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення №122 від 07.07.2022р. та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки уточненого адміністративного позову шляхом надання до канцелярії суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, вказавши інші підстави для поновлення строку, та доказів поважності причин його пропуску за період з 28.07.2022р. до 24.11.2023р. у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва