Справа № 160/28654/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 рокуСправа №160/28654/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення 3155,59 грн., -

УСТАНОВИВ:

02.11.2023р. Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_1 та просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за предмети однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 3155,59 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 в період з 05.03.2022 по 03.10.2023 проходив службу у структурі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Наказом ГУНП від 02.10.2023 №704 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено з поліції відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 03.10.2023 та згідно копії довідки-розрахунку УЛМТЗ ГУНП №143/9/23 «Про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився» на день звільнення останньому видано предмети однострою, сума вартості яких складає 3155,59 грн. Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП від 24.10.2023 №21/1011, станом на 23.10.2023 кошти у рахунок погашення ОСОБА_1 заборгованості за однострій ГУНП не надходили та за відповідачем рахується заборгованість у сумі 3155,59 грн. За викладеного, враховуючи, що на день звільнення стаж служби в поліції ОСОБА_1 склав лише 05 років 01 місяць 18 днів, на підставі ст.60 Закону України «Про Національну поліцію» та п.1 Розділу V Порядку №772, позивач вважає, що він має право на відшкодування з ОСОБА_1 вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі 3155,59 грн. (а.с.1-5).

Ухвалою суду від 08.11.2023р., було відкрито провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано, зокрема, відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати суду докази правомірності невідшкодування вартості за отримані предмети однострою, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 3155,59 грн., або докази на підтвердження такого відшкодування у спосіб та у порядку, встановленому чинним законодавством, виходячи з вимог ст.ст. 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.20).

Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 08.11.2023р., відзиву на позов суду не надав, як і не надав доказів правомірності невідшкодування вартості за отримані предмети однострою, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 3155,59 грн., або доказів на підтвердження такого відшкодування, про відкриття провадження у справі відповідача було повідомлено засобами поштового зв`язку відповідно до вимог ст.ст. 124, 126, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому останній вважається повідомленим належним чином з урахуванням ч.11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується поштовим конвертом з відміткою поштового зв`язку «за закінченням встановленого терміну зберігання», наявним в матеріалах справи (а.с.29).

Зазначена правова позиція щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи у зв`язку із поверненням конверту узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 16.12.2020р. у справі №120/4080/19-а.

У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 18.12.2023р. по 12.01.2024р. включно у щорічній відпустці, питання щодо відкриття провадження у даній справі вирішується судом 15.01.2024р.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

З 05.03.2022р. лейтенанта поліції ОСОБА_1 було прийнято на службу в поліції на посаду слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Павлоградського районного відділу поліції, що підтверджується копією витягу з наказу №245 о/с від 05.03.2022р., наявною у справі (а.с.8).

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №704 о/с від 02.10.2023р. лейтенанта поліції Солончака Станіслава Дмитровича слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Павлоградського районного відділу поліції з 03.10.2023р. було звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджується змістом копії відповідного наказу (а.с.9,28).

При цьому, у даному наказі зазначено, зокрема, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, яка складає 3155,59 грн. (а.с.9,28).

Відповідач був ознайомлений з наказом про звільнення зі служби поліції від 02.10.2023 № 704 о/с 03.10.2023, що підтверджується особистим підписом відповідача про отримання такого наказу (а.с.28).

Згідно довідки-розрахунку №143/9/23 від 26.09.2023р. про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився ОСОБА_1 на день звільнення видано наступні предмети однострою: ремінь для брюк синт. чорного кольору, спорядження поясне синтетичне, кепі темно-синього кольору, костюм (сорочка, брюки), фуфайка з короткими рукавами, сорочка трикотажна з короткими рукавами, черевики чорного кольору, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, на загальну суму 3155,59 грн., вартість яких відповідач зобов`язаний відшкодувати (а.с.11).

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП від 24.10.2023 №21/1011, станом на 23.10.2023 кошти на погашення ОСОБА_1 заборгованості за однострій на суму 3155,59 не надходили (а.с.10).

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у розмірі 3155,59 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580, який застосовується в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, тобто він є спеціальним нормативним актом, який регулює проходження служби в поліції.

Згідно ч.1 ст.17 Закону №580 визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.20 Закону №580 передбачено, що поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.

Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (частина 4 статті 20 Закону №580).

Опис і зразки предметів однострою поліцейських затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №823 Про однострій поліцейських.

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських, організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 вересня 2017 року № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 10.04.2023 № 287), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 року за № 1224/31092 (далі - Порядок № 772).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 772 однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку №772 забезпечення одностроєм поліцейських здійснюється відповідними підрозділами з питань матеріально-технічного та ресурсного забезпечення (далі - підрозділ забезпечення) залежно від місця проходження служби в поліції, а саме:

- поліцейських, які проходять службу в органах, закладах, установах поліції, Департаменті патрульної поліції, Департаменті поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють, Департаменті поліції охорони та територіальних органах поліції охорони, у тому числі тих, які перебувають у розпорядженні органів, закладів, установ поліції без зайняття відповідних посад із залишенням на службі в поліції, відряджені (прикомандировані) до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів державної влади (закладів, установ) або органів місцевого самоврядування на час виконання відповідних повноважень на постійній основі із залишенням їх на службі в поліції,- підрозділами забезпечення, утвореними в цих органах, закладах, установах поліції;

- поліцейських, які проходять службу у структурних підрозділах центрального органу управління поліції, Державній установі Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України (далі - ДУ ЦОП), у міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України (крім Департаменту патрульної поліції, Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють, Департаменту поліції охорони та територіальних органів поліції охорони), у тому числі тих, які перебувають у розпорядженні органів, закладів, установ поліції без зайняття відповідних посад із залишенням на службі в поліції, відряджені (прикомандировані) до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів державної влади (закладів, установ) або органів місцевого самоврядування на час виконання відповідних повноважень на постійній основі із залишенням їх на службі в поліції,- ДУ ЦОП;

- поліцейських, яких відповідно до статті 71 Закону України Про Національну поліцію (далі - Закон) відряджено до апарату Міністерства внутрішніх справ України із залишенням на службі в поліції,- Державною установою Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України;

- поліцейських, яких відповідно до статті 71 Закону відряджено до органів, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, із залишенням на службі в поліції, а також здобувачів вищої освіти в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО),- підрозділами забезпечення, утвореними в цих органах, закладах, установах і на підприємствах.

Забезпечення одностроєм у поліції здійснюється централізовано структурним підрозділом центрального органу управління поліцією з питань матеріально-технічного та ресурсного забезпечення (пункт 1 розділу ІІ Порядку №772).

Отримання предметів однострою здійснюється на підставі відповідного рішення керівництва поліції (пункт 4 Розділу ІІ Порядку № 772).

Згідно із вимогами пунктів 1, 2, 3 розділу ІІІ Порядку №772 строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу.

Пунктами 1, 2, 3, 4 Розділу ІV Порядку №772 передбачено, що предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно.

Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу I Порядку №772, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО.

Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності.

Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння).

Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених Порядком №772.

Предмети однострою, що належать до видачі поліцейським за декількома нормами, видаються за тією, строк носіння (експлуатації) за якою менший.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку №722 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, здійснюється в разі звільнення поліцейського із служби з таких підстав:

1) через службову невідповідність;

2) у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

3) у разі набрання законної сили рішенням суду про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами, або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;

4) за власним бажанням (крім поліцейських, які мають стаж служби в поліції 10 років і більше);

5) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Аналізуючи вищенаведені норми Порядку №772, суд приходить до висновку, що у разі звільнення поліцейського зі служби, зокрема, за власним бажання (крім поліцейських, які мають стаж служби в поліції 10 років і більше), ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 02.10.2023 №704 о/с відповідача з 03.10.2023, звільнено зі служби поліції відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням), стаж служби в поліції на момент звільнення складає 05 років 01 місяць 18 днів (а.с.9,28).

При цьому, відповідно до вищенаведеного наказу та згідно довідки-розрахунку №143/9/23 від 26.09.2023р., сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 3155,59 грн. (9,11,28).

Відповідач ознайомлений із наказом про звільнення 03.10.2023р., що підтверджується особистим підписом відповідача (а.с.28), але станом на час розгляду справи відповідачем в добровільному порядку не відшкодована заборгованість за предмети однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 3155,59 грн., таких доказів матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

За викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість за предмети однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 3155,59 грн. підлягає стягненню з відповідача, оскільки факт звільнення відповідача із служби в поліції за власним бажанням (стаж служби позивача в поліції менше 10 років), підтверджується вище дослідженими доказами та не спростований відповідачем у відповідності до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач відзиву на позов та доказів в обґрунтування відзиву на вимогу суду не надав, також і жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність невідшкодування вартості за отримані предмети однострою, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 3155,59 грн., або докази на підтвердження такого відшкодування у спосіб та у порядку, встановленому чинним законодавством, відповідачем суду надано не було з урахуванням вимог ст.ст. 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суми судового збору, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються лише судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

А виходячи з того, що у суду відсутні докази понесення позивачем - суб`єктом владних повноважень судових витрат, пов`язаних з викликом свідків чи проведенням експертиз, у адміністративного суду відсутні і будь-які обґрунтовані підстави для покладення судових витрат позивача по сплаті судового збору на відповідача, виходячи з вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення 3155,59 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А; ) заборгованість за предмети однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 3155,59 грн. (три тисячі сто п`ятдесят п`ять гривень 59 коп.).

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва