Справа № 600/188/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/188/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "Віктор-Ком Імпекс" (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № U А408000/2023/000369/2 від 15.08.2023;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA408000/2023/000354/2 від 10.08.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА408000/2023/000357/2 від 11.08.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА408000/2023/000359/2 від 11.08.2023.

- визнати протиправними та скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА408000/2023/000362/2 від 14.08.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА408000/2023/000365/2 від 14.08.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UА408000/2023/000366/2 від 15.08.2023.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про судовий збір судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України Про судовий збір.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 гривні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вона фактично містить сім позовних вимог майнового характеру (скасування рішень про коригування митної вартості товарів).

Оскільки безпосереднім наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товару є зміна складу майна позивача, то суд приходить до висновку, що вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів є майновими.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16 березня 2020 у справі № 1.380.2019.001962, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Оскільки рішення коригування митної вартості становлять менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір судового збору за шість сім вимог становитиме 21196 грн. (3028 грн х 7).

Водночас, позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у сумі 12138,77 грн. Однак, суд зазначає, що у відповідності до інформації з діловодства спеціалізованого суду вказана платіжний документ підтверджує оплату судового збору в адміністративній справі №600/7631/23-а

Тому позивач повинен надати докази сплату судового збору у сумі 21196 грн.

Окрім того, у відповідності до ч.1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм слідує, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Пунктом 23 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У відповідності до даної норми закону пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Таким чином, у випадку заявлення в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання в одне провадження позовних вимог, що не пов`язані між собою.

За приписами ч. 2 ст. 172 КАС України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Такі дії вчиняються з метою всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку.

При цьому, право на об`єднання різних позовних заяв в одне провадження належить саме суду, а не позивачу.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з метою оформлення ввезеного на митну територію України товару Приватним підприємством "Віктор-Ком Імпекс", було подано відповідачу митні декларації.

При цьому представник позивача зазначає, що постачання заявленого до митного оформлення товару "сіль екстра не йодована рекрісталізована", на підставі вказаних вище митних декларацій здійснено в рамках виконання одного договору купівліпродажу №187/15.03.2023, укладеного між компанією "Sarerom SRL" та Приватним підприємством "Віктор-Ком Імпекс".

Однак, проаналізувавши зазначені в позовній заяві обставини та аргументи представника позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, перевіривши додані представником позивача до позовної заяви матеріали, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

В даному випадку єдиною підставою для об`єднання позовних вимог є договір купівліпродажу №187/15.03.2023, укладений між компанією "Sarerom SRL" та Приватним підприємством "Віктор-Ком Імпекс", на підставі якого відбулась купівля-продаж товару та поставка вказаного товару покупцю.

Однак, виходячи з предмету спірних правовідносин, підставами виникнення спірних правовідносин щодо прийняття митним органом оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови є не вказаний вище договір купівліпродажу, а факт декларування позивачем ввезеного на митну територію України товару, згідно представлених митному органу різних митних декларацій та різного пакету документів, тобто не пов`язані між собою підставами виникнення.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви, суд наголошує, що підстави позову (обставини прийняття відповідачем спірних рішень) є різними, оскільки спірні рішення прийнято відповідачем на підставі різних пакетів документів, що надавались декларантом окремо за кожною поданою митною декларацією та з різних підстав.

Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги та предмет доказування та підтверджуються різними доказами.

При цьому, для з`ясування правомірності кожного з окремих оскаржуваних рішень є необхідним з`ясування значного обсягу обставин від укладання договору купівлі-продажу до власне прийняття оскаржуваних рішень, із дослідженням кожного окремого епізоду експорту товару та кожного окремого документу, що подавався разом з митною декларацією, що відповідно, свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку.

Більше того, задоволення вимоги про скасування рішень Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів не залежить одне від одного.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем жодним чином не обґрунтовано пов`язаність позовних вимог, окрім єдиної підстави для об`єднання позовних вимог - договір купівліпродажу №187/15.03.2023, укладений між компанією "Sarerom SRL" та Приватним підприємством "Віктор-Ком Імпекс".

Таким чином, підстави позову щодо кожної позовної вимоги є різними, індивідуальними, оскільки приймаючи оскаржувані рішення відповідач в кожному випадку діяв окремо та з різних підстав, в межах повноважень та у спосіб, які встановлені законом. Предметом позову є об`єднані різні вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами.

У зв`язку з наведеним, суд зазначає, що позивачу потрібно надати інші докази щодо об`єднання вказаних позовних вимог в одне провадження.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом усунення недоліків, які визначені в мотивувальній частині цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Маренич