Справа № 480/2407/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.М. Глазько
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 р. Справа № 480/2407/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2023, по справі № 480/2407/23

за позовом ОСОБА_1

до Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Третього відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Третього відділу Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не виданні наказу про встановлення та виплату щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за період з 01.04.2022 до 28.02.2023 в розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі пропорційно часу участі у таких заходах;

- зобов`язати Третій відділ Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки видати накази про встановлення та виплату щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за період з 01.04.2022 до дати прийняття судом рішенні у цій справі в розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі пропорційно часу участі у таких заходах;

- визнати протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не виданні наказу про нарахування та виплату щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за період з 01.04.2022 до 28.02.2023 в розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі пропорційно часу участі у таких заходах;

- зобов`язати Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити щомісячну доплату у вигляді додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за період з 01.04.2022 до дати прийняття судом рішенні у цій справі в розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі пропорційно часу участі у таких заходах.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Конотопський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати накази про встановлення та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168, за періоди з 24.05.2022 по 23.12.2022 та з 31.12.2022 по 31.12.2022 із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) та направити прийняті накази до виконання до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Відповідач - Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення скасувати в частині задоволення позову, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції стосовно того, що нарахування та виплата вказаної винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин. Позивач перебував у відрядженні, з огялуд на що в силу п. 4 Окремого доручення Міністра оборони № 912/з/29 командир військової частини (установи), до якої він був відряджений, повинен був щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць. Втім, згідно з журналом реєстрації вхідних документів за період з 01.04.2022 по 28.02.2023 на адресу Третього відділу Конотопського РТЦК та СП від окремого стрілецького батальйону (Військова частина НОМЕР_1 ) не надходила довідка, яка підтверджує безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів. При цьому, надані довідки Військової частини НОМЕР_1 № 843 від 20.05.2023, № 1022 від 01.08.2023 не підтверджують факт участі позивача у бойових діях або відповідних заходах.

Крім того відповідач посилався на пропуск позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом, встановленим ст. 122 КАС України, ч. 2 ст. 233 КЗпПУ.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 є військовослужбовцем Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Наказом начальника Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 01.04.2022 № 69 солдата ОСОБА_1 відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, призначено стрільцем 1 відділення охорони 4 взводу охорони роти охорони 3 відділу, ВОС -100915 А.

Наказом начальника Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 17-РС від 01.04.2022 позивач переведений на посаду гранатометника 3 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони 3 відділу.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в сумі 100000,00 грн. щомісячно, з 01.04.2022 до 28.02.2023, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за період, у який позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, останній набув право на отримання спірної грошової допомоги у розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, та належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача видати накази про встановлення та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 5 зазначеної Постанови № 168 встановлено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 (в первісній редакції на момент прийняття) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з абз 4 п. 1 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

В подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350 до вищезазначеної Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754 до постанови Кабінету Міністрів України № 168 були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».

Таким чином, враховуючи вказане вище нормативне врегулювання, на період дії воєнного стану військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Так, розмір додаткової винагороди становить 30000,00 грн., а у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - 100000,00 грн. пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України було надіслано (адресовано) військовому командуванню Збройних Сил України телеграму № 248/1298 від 25.03.2022.

Пунктом 1 вказаної телеграми визначено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

В подальшому, 07.07.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, згідно якою були внесені відповідні зміни до Постанови № 168, зокрема п. 2-1 якої встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Крім того, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України було видано Окреме доручення № 912/з/29 від 23.06.2022.

Пунктом 1 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 встановлено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдання з ведення руху оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Пунктом 2 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно з п. 3 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 райони ведення бойових дій слід визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України слід визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Отже, військовослужбовець Збройних Сил набуває право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При цьому, обов`язковою умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, є документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, що здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Так, матеріали справи містять Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 20.05.2023 № 843 за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_1 в період з 24.05.2022 по 23.12.2022, з 31.12.2022 по 31.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в Сумській області м. Путивль.

Крім того, надана Довідка Військової частини НОМЕР_1 № 1022 від 01.08.2023 про те, що солдат ОСОБА_1 , який проходив службу в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 в оперативному підпорядкуванні у Військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України:

з 24.05.2022 по 23.12.2022;

з 31.12.2022 по 31.12.2022.

Зазначені довідки складені на підставі бойового розпорядження командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 09.05.2022 № 1433/30 дск; бойового розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2022 № 24дск; журналу бойових дій Військової частини НОМЕР_1 (вх. № 23дск від 07.05.2022); наказу командира ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 57 10.05.2022; наказу командира ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 11 від 29.06.2022; довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо фактичного часу перебування на військовій службі № 5/593 від 14.04.2023.

Слід зазначити, що військовослужбовець набуває право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. на місяць за умови підтвердження безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, втім із розрахунку пропорційно часу участі у виконанні бойових завдань, виходячи із специфіки покладених на підрозділ, у якому він проходив службу, завдань.

Втім необхідно враховувати, що перебування позивача у спірний період на військовій службі, виконання обов`язків, пов`язаних із її проходженням, не є автоматичною підставою для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 100000 грн. без дотримання умов, встановлених Постановою Кабінету Міністрів № 168.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у спірний період проходив службу в роті охорони 3 відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 в оперативному підпорядкуванні у Військовій частині НОМЕР_1 з 01.04.2022 по 17.05.2022 стрільцем, з 18.05.2022 по 26.03.2023 гранатометником.

Відповідно до наданої відповідачем інформації, рота охорони 3 відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07.05.2022 залучена до складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (наказ командира завідувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 10.05.2022 № 57).

При цьому, військовослужбовці, які входять до складу роти охорони 3 відділу Конотопського РТЦК та СП перебувають в оперативному складі ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ", а отже у відрядженні.

Відповідно до п. 4 Окремого доручення Міністра оборони № 912/з/29 командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.

Апелянт, заперечуючи проти наявності підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. за спірний період, зазначав, що нарахування та виплата вказаної винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин.

При цьому, оскільки військовослужбовці роти охорони 3 відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі позивач, перебували у відрядженні, в силу п. 4 Окремого доручення Міністра оборони № 912/з/29 командир військової частини (установи), до якої вони були відряджені, повинен був щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць.

За інформацією Конотопського РТЦК та СП (довідка № 3/657 від 11.04.2023) згідно з журналом реєстрації вхідних документів за період з 01.04.2022 по 28.02.2023 на адресу Третього відділу Конотопського РТЦК та СП від окремого стрілецького батальйону (Військова частина НОМЕР_1 ) не надходила довідка, яка підтверджує безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів.

Натомість надані довідки Військової частини НОМЕР_1 № 843 від 20.05.2023, № 1022 від 01.08.2023, на думку відповідача, не підтверджують факт участі позивача у бойових діях або відповідних заходах.

Із такими доводами відповідача колегія суддів погоджується частково.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до абз. 5 п. 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6.

Із матеріалів справи встановлено, що Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Військової частини НОМЕР_1 № 843 від 20.05.2023 видана саме за формою, встановленою додатком 6 до Порядку № 413.

Колегія суддів вказує, що метою видання такої довідки є необхідність підтвердження наявності у особи право на отримання статусу учасника бойових дій згідно з Порядком № 413, з огляду на що зазначені у ній відомості не є підставою для виплати додаткової грошової допомоги у розмірі 100000 грн., встановленої Постановою Кабінету Міністрів № 168.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що періоди, зазначені у довідці, не виключають участі військовослужбовця у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що дає право на отримання додаткової грошової допомоги у розмірі 100000 грн.

У той же час, стосовно Довідки Військової частини НОМЕР_1 № 1022 від 01.08.2023 слід вказати, що її зміст є аналогічним довідці № 843 від 20.05.2023, проте за формою складення вона відповідає вимогам додатку № 1 до телеграми № 248/1298 від 25.03.2022, як передбачає п. 4 Окремого доручення Міністра оборони № 912/з/29.

Таким чином, згідно з п. 4 Окремого доручення Міністра оборони № 912/з/29 вказана довідка, яка складена командиром Військової частини НОМЕР_1 , до якої був відряджений позивач, є підтвердженням його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 24.05.2022 по 23.12.2022; з 31.12.2022 по 31.12.2022.

Отже враховуючи, що позивач як військовослужбовець, який проходив службу у складі роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в оперативному складі ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ", беручи до уваги інформацію, викладену у Довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Військової частини НОМЕР_1 № 1022 від 01.08.2023, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для набуття позивачем права на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн. у період з 24.05.2022 по 23.12.2022; з 31.12.2022 по 31.12.2022, втім із розрахунку пропорційно часу участі позивача у виконанні бойових завдань згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями); журналами бойових дій, рапортами (донесеннями) командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Стосовно іншого спірного періоду колегія суддів зазначає про відсутність підстав для нарахування додаткової грошової допомоги у розмірі 100000 грн, оскільки інформації щодо безпосередньої участі позивача у цей період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та доказів на її підтвердження не надано.

Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, із яким погоджується колегія суддів, про відсутність ознак протиправності в бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу щомісячної додаткової винагороди, оскільки у ході судового розгляду не встановлено та сторонами не надано відповідних доказів щомісячного повідомлення командиром Військової частини НОМЕР_1 , до якої був відряджений позивач, установи за місцем його штатної служби - 3 відділ Конотопського РТЦК та СП, про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до Окремого доручення Міністра оборони № 912/з/29, у виконання п. 4 вказаного Окремого доручення, з огляду на що у відповідача були відсутні підстави для видання відповідних наказів щодо нарахування позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Разом з тим, встановивши наявність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. у спірний період, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача на отримання вказаної винагороди у належному розмірі, дійшов висновку про необхідність зобов`язання Конотопського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки видати накази про встановлення та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) та направити прийняті накази до виконання до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Так, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 245 КАС України, захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов`язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов`язання вчинити певні дії.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що має забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, встановивши у ході розгляду справи наявність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди на підставі постанови КМУ № 168, належним та ефективним способом захисту прав позивача, є саме зобов`язання відповідача здійснити відповідні нарахування та виплату.

У той же час, враховуючи, що позовні вимоги стосовно зобов`язання відповідачів вчинити такі дії оскаржуваним рішення суду першої інстанції було залишено без задоволення, беручи до уваги положення ст. 308 КАС України, та те, що перегляд справи здійснюється за апеляційною скаргою відповідача - Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, колегія суддів доходить висновку про залишення без змін рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 в частині обраного способу захисту прав позивача.

З огляду на встановлені у справі обставини, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, з огляду на що підстав для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги про недотримання позивачем строків позовної давності, визначених ч. 5 ст. 122 КАС України, із урахуванням ст. 233 КЗпП України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (в редакції до 19.07.2022 року), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022 , частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: "Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, до 19 липня 2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2023 у справі № 260/3564/22 та від 19 січня 2023 у справі № 460/17052/21.

Ожднак, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, главу XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України доповнено пунктом такого змісту:

" 1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, лише з 01.07.2023 встановлені законодавчо обмеження щодо застосування строків, визначених ч. 2 ст. 233 КЗпП України, а тому доводи заявника апеляційної скарги про пропуск позивачем строків звернення до суду є помилковими.

Інші доводи апеляційної скарги з вищевикладених підстав висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 по справі № 480/2407/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов