Справа № 260/10459/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 січня 2024 рокум. Ужгород№ 260/10459/23

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М., одержавши позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області , в якому просить: 1) дії Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації Закарпатської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги особі з інвалідністю, яка не має права на пенсію від 21 вересня 2015 року - визнати протиправними та скасувати; 2) зобов`язати Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу особі з інвалідністю, яка не має право на пенсію за період з 21.09.2015 по 01.02.2023 року; 3) стягнути з Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 100000 гривень (сто тисяч гривень).

Ухвалою суду від 04.12.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано семиденний строк з дня вручення ухвали усунути недоліки шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та позовної заяви із зазначенням в ній викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, та зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, а також зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

На виконання вимог вказаної ухвали представник позивача через канцелярію суду 03 січня 2024 року подав уточнену позовну заяву та заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. У вказаній заяві представник позивача наводить наступні причини поважності пропуску строку звернення з цим позовом до суду. Вказує, що ОСОБА_2 з 2015 року по 19.12.2022 року перебував у психіатричних лікувальних закладах на примусовому лікуванні. Про причину припинення виплати допомоги з вересня 2015 року по січень 2023 року ОСОБА_3 стало відомо лише з відповіді Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області від 25.04.2023 на адвокатський запит. Також представник зазначає, що позивач 04.08.2023 звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду, однак такий позов було повернуто, тому позивач звернувся повторно з даним позовом.

Надаючи оцінку приведеним доводам, суд зазначає наступне.

Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Позивач звернувся до суду з позовом 29.11.2023, заявив позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу особі з інвалідністю, яка не має право на пенсію за період з 21.09.2015 по 01.02.2023 року.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

У позовній заяві представник позивача вказує, що позивач 07.03.2023 звернувся до відповідача про відновлення виплати державної соціальної допомоги як особі, яка не має права на отримання пенсії та таку допомогу було виплачено за січень-квітень 2023 року.

З цього приводу суд вказує, що позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися щонайменше 07.03.2023, що вказує на пропуск строку звернення до суду з даним позовом.

Однак у заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише 25.04.2023 (кінцевий термін подачі позову у такому випадку 25.10.2023) з листа Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області та вже звертався до суду з позовом, який був повернутий судом.

Судом встановлено, що згідно КП «Діловодство спеціалізованого суду» 04.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області , в якому просить: 1) визнати протиправними та скасувати дії Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації Закарпатської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги особі з інвалідністю, яка не має право на пенсію від 21 вересня 2015 року; 2) зобов`язати Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу особі з інвалідністю, яка не має право на пенсію за період з 21.09.2015 по 01.02.2023 року; 3) стягнути з Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 100000,00 гривень.

Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року у справі №260/6810/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

Вказану ухвалу разом з позовною заявою позивачем отримано 03.10.2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, виготовленого з КП «Діловодство спеціалізованого суду».

Тобто позивач отримавши ухвалу суду від 14.09.2023 у справі № 260/6810/23 мав можливість у межах шестимісячного строку звернення до суду звернутися повторно до суду за захистом своїх прав. Однак, як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду лише 29.11.2023, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем укладено договір про надання юридичних послуг №12 від 20.09.2021 року, що давало можливість позивачу реалізувати своє право на звернення до суду в передбачений законом строк через адвоката.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Суд наголошує, що за умови виявлення належної активності та небайдужості, існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження у встановлений законом строк.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 року по справі №400/14933/22.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Указана правова позиція щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 122, 123 КАС України узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а та постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, від 12 квітня 2023 року у справі № 380/14933/22.

За приписами пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зазначені представником позивача причини пропуску строку звернення до суду не є поважними. Тому позовну заяву належить повернути.

Згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 133, 169, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Луцович

У період з 01 січня 2024 року по 03 січня 2024 року головуючий суддя Луцович М.М. перебував у відпустц, а з 04.01.2024 по 12.01.2024 - на лікарняному. 15.01.2024 - перший робочий день.