Справа № 380/14255/22
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 січня 2024 року

м. Київ

справа №380/14255/22

адміністративне провадження № К/990/40144/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Коваленко Н.В., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №380/14255/22 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Котляревського 49" до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вестгруп Капітал", про визнання протиправною та скасування ухвали,-

УСТАНОВИВ:

28.11.2023 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі №380/14255/22.

Ухвалою Верховного Суду від 14.12.2023 касаційну скаргу відповідача залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліку касаційної скарги шляхом подання до Верховного Суду уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити належні підстави оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України та мотивів цієї ухвали).

В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 14.12.2023 строку скаржником надіслано до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу, в якій скаржник посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зазначає про те, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц, Верховного Суду від 28.06.2023 у справі №525/869/21, від 27.03.2018 у справі №463/3375/15-а та Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі №815/5987/14.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

В справі № 380/624/16-ц на постанову Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у якій скаржник посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд не викладав висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, оскільки зазначеною постановою спір не було вирішено по суті, а залишено без змін ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі.

В справі № 525/869/21 на постанову Верховного Суду від 28.06.2023 у якій скаржник посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд не викладав висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, оскільки зазначеною постановою спір не було вирішено по суті, а скасовано рішення суду апеляційної інстанцій, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В справі №463/3375/15-а на постанову Верховного Суду від 27.03.2018 у якій скаржник посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, спір стосується бездіяльності міської ради щодо неприйняття рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, призначеної для ведення садівництва.

В справі № 815/5987/14 на постанову Верховного Суду України від 13.12.2016 у якій скаржник посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд України не викладав висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, оскільки зазначеною постановою відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення Вищого адміністративного суду України з підстави, визначеної пунктом 2 частини першої статті 237 КАС України.

Натомість у цій справі предметом оскарження є рішення Львівської міської ради від 17.02.2022 № 1919 "Про надання ТОВ "Вестгруп капітал" дозволу на розроблення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. І.Котляревського, 47".

Вказане виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанції за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки відсутні підстави вважати, що оскаржувані судові рішення та зазначені вище постанови Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду та Верховного Суду України прийняті у справах правовідносини у яких є подібними.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 14.12.2023 про залишення касаційної скарги без руху, оскільки ним не зазначено належних підстав оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України та мотивів цієї ухвали).

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 380/14255/22 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

Н.В. Коваленко

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду