Справа № 160/15366/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
04.10.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 з виготовлення бойових розпоряджень №95 від 25.04.2022 року, №46/1805 від 18.05.2022 року, розпорядження №147 від 22.05.2022 року шляхом друкування, проставлення гербової печатки на написі «командир в/ч НОМЕР_1 », підпису « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та оголошення особовому складу як законних розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 ;
- визнати протиправними бойові розпорядження №95 від 25.04.2022 року, №46/1805 від 18.05.2022 року, розпорядження №147 від 22.05.2022 року про переміщення солдата ОСОБА_1 із проставленим відбитком гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 » та підписі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення та утримування в період з 25.04.2022 року по 19.05.2022 року солдата ОСОБА_1 в розташуванні бойових позицій лінії оборони 2-го стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 без закріплення за ним зброї АК-74 № НОМЕР_2 на підставі бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №95 від 25.04.2022 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нереєстрації 25.05.2022 року заяви про ворожі дії відносно громадян України солдата ОСОБА_1 , подальшого ухилення від її розгляду;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо створення документів службового розслідування з висновком про порушення солдатом ОСОБА_1 військової дисципліни в зв`язку з невиконанням розпорядження №147 від 22.05.2022 року.
20.10.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
21.02.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
06.06.2023 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року про повернення позовної заяви.
Направлено матеріали за позовом ОСОБА_1 для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження в адміністративній справі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
29.06.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
01.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
08.11.2023 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року скасовано, справу направлено и до суду першої інстанції для продовження розгляду.
22.11.2023 року адміністративна справа надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Третього апеляційного адміністративного суду, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції на супровідному листі Третього апеляційного адміністративного суду.
27.11.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про незаконні, свавільні і протиправні дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 , що призвели до істотного порушення законних прав, свобод та інтересів позивача. Також позивач окремо зазначає, що майор ОСОБА_2 є неуповноваженою особою на видачу будь-яких розпоряджень щодо переміщення особового складу в/ч НОМЕР_1 , а тим більше бойових розпоряджень, і що останній фактично перебуває на території в/ч НОМЕР_1 незаконно, як цивільна особа. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Військова частина НОМЕР_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 01.12.2023 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 01.03.2022 року наказом №2 від 01.03.2022 року Військової частини НОМЕР_1 зараховано в списки частини ОСОБА_1 та призначено на посаду розвідника-телефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_3 окремого Батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 Окремої бригади Територіальної оборони Регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Також, судом встановлено, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 року №608, наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 №189/1 від 29.05.2022 року «Про призначення службового розслідування», молодшим лейтенантом ОСОБА_3 , офіцером-психологом військової частини НОМЕР_1 було проведено службове розслідування, з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, а також встановлення ступеня вини військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 чия дія та бездіяльність стали причиною недбалого ставлення до військової служби.
Службовим розслідуванням було встановлено, що близько 15 години 22.05.2022 року всіх військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які в той час знаходились у розташуванні штабу військової частини НОМЕР_1 , було вишикувано біля будівлі штабу, де всім у присутності командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , заступника командира в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 було доведено Бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року щодо передислокації батальйону на нові рубежі оборони. Після цього, військовослужбовцями групи персоналу молодшим лейтенантом ОСОБА_5 і солдатом ОСОБА_6 було зроблено список присутніх з підписами про ознайомлення з наказом. Старший сержант ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_1 і солдат ОСОБА_9 на шикуванні були відсутні та залишилися у розташуванні. Старшим лейтенантом ОСОБА_10 у присутності командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , ТВО командира розвідки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_10 , офіцера-психолога в/ч НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 , офіцера групи логістики ОСОБА_11 , командира автомобільного відділення молодшого сержанта ОСОБА_12 вголос було зачитано наказ №46/180522 від 18.05.2022 року перед військовослужбовцями розвідувального взводу - старшим сержантом ОСОБА_7 , солдатом ОСОБА_13 , солдатом ОСОБА_1 і солдатом ОСОБА_9 .
Спираючись на матеріали розслідування, стало відомо, що майором ОСОБА_2 старшому сержанту ОСОБА_7 , солдату ОСОБА_8 , солдату ОСОБА_1 і солдату ОСОБА_9 було надано витяги з наказів про зарахування цих військовослужбовців до військової частини НОМЕР_1 , тому що періодично вони заявляли, що не є військовослужбовцями. Також від старшого сержанта ОСОБА_7 було отримано відмову виконувати наказ щодо передислокації, яку він мотивував забороною використання цивільного транспорту відповідно до Розпорядження Начальника штабу військової частини НОМЕР_5 №643 від 20.05.2022 року.
Враховуючи вказане, службовим розслідуванням було підтверджено, що солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ.
Виходячи з матеріалів службового розслідування, зокрема, вина солдата ОСОБА_1 , виразилась у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, непокорі, невиконанні Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року щодо передислокації військовослужбовцями розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 .
29.05.2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 складено наказ №191/1 «Про результати службового розслідування», яким встановлено вину солдата ОСОБА_1 , яка виразилася у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, непокорі, невиконанню бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року щодо передислокації військовослужбовцями розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_1 .
Також вказаним наказом за порушення статей 402, 403, 404, 425 Кримінального Кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшому розвіднику розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 оголошено сувору догану.
Начальнику фінансово-економічної служби відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року, наказано старшого розвідника розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 позбавити 100% грошового забезпечення за травень 2022 року.
Згідно рапорту начальника групи розвідки старшого лейтенанта ОСОБА_14 від 20.05.2022 року, військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився виконувати розпорядження начальника штабу в/ч НОМЕР_1 №147 від 22.05.2022 року.
Отже, позивач, посилаючись на ознаки свавільності і протиправності в діях майора ОСОБА_2 , що призвело до істотного порушення законних інтересів позивача та його прав, звернувся із цим позовом до суду.
Позивач стверджує, що відповідачем прийнято оскаржувані накази протиправно, оскільки на них надруковано та проставлено гербову печатку на написі «командир в/ч НОМЕР_1 » та підпис « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Означені обставини слугували підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 23.05.1992 №2232-XII (далі Закон №2232, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) також визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з частиною 6 статті 2 Закону №2232, одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Абзацом четвертим статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII, визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок проходження військової служби по мобілізації в умовах воєнного стану.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженому Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 4 розділу І Положення №1153/2008 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до правових норм, зазначених в статтях 4, 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Згідно з статтями 16 та 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
При цьому, правовими нормами статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Щодо позовних вимог в частині:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 з виготовлення бойових розпоряджень №95 від 25.04.2022 року, №46/1805 від 18.05.2022 року, розпорядження №147 від 22.05.2022 року шляхом друкування, проставлення гербової печатки на написі «командир в/ч НОМЕР_1 », підпису « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та оголошення особовому складу як законних розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 ;
- визнати протиправними бойові розпорядження №95 від 25.04.2022 року, №46/1805 від 18.05.2022 року, розпорядження №147 від 22.05.2022 року про переміщення солдата ОСОБА_1 із проставленим відбитком гербової печатки в/ч НОМЕР_1 на написі «командир в/ч НОМЕР_1 » та підписі « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення та утримування в період з 25.04.2022 року по 19.05.2022 року солдата ОСОБА_1 в розташуванні бойових позицій лінії оборони 2-го стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 без закріплення за ним зброї АК-74 № НОМЕР_2 на підставі бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №95 від 25.04.2022 року, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача, позивач вважає, що дії та накази (бойові розпорядження) командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_15 є незаконними та протиправними, оскільки ОСОБА_16 не є уповноваженою особою, зокрема для командування особовим складом Військової частини НОМЕР_1 .
Втім, суд не приймає до увагу такі доводи позивача з огляду на те, що з матеріалів справи, вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_6 від 17.04.2022 року №27 ОСОБА_2 було тимчасово призначено виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_2 в період виникнення спірних правовідносин мав повноваження командира військової частини НОМЕР_1 .
Вирішуючи питання стосовно визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нереєстрації 25.05.2022 року заяви про ворожі дії відносно громадян України солдата ОСОБА_1 , подальшого ухилення від її розгляду, суд зазначає про таке.
Як встановлено судом, в матеріалах справи міститься заява «Про ворожі дії відносно громадян України» від 25.05.2022 року, яка підписана, зокрема, ОСОБА_1 ..
Зі змісту вказаної заяви видно, що остання містить двох адресатів (отримувачів), а саме: Військовий прокурор СПВОС Півд.Рег. та командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
Суд звертає увагу, що наявний в матеріалах справи примірник (копія) такої заяви, отримана Військовим прокурором СПВОС Півд.Рег., про що свідчить відмітка від 06.06.2022 року (отримано ОСОБА_17 ) про отримання такої заяви.
В той же час, в матеріалах справи відсутність докази того, що заява «Про ворожі дії відносно громадян України» від 25.05.2022 року була направлена командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Також в матеріалах справи відсутні докази того, що така заява була отримана командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що військовою частиною НОМЕР_1 допущено бездіяльність щодо не реєстрації 25.05.2022 року заяви «Про ворожі дії відносно громадян України» із підписом солдата ОСОБА_1 та подальше ухилення від її розгляду, а тому, суд вказує про безпідставність вказаних вимог позивача.
Щодо визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо створення документів службового розслідування з висновком про порушення солдатом ОСОБА_1 військової дисципліни в зв`язку з невиконанням розпорядження №147 від 22.05.2022 року, суд зазначає про таке.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
Відповідно до вимог статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Водночас, згідно з статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) склад (ст. 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 (далі - Порядок №608, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За визначенням, наведеним в пункті 2 розділу І Порядку №608, службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися, зокрема у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Порядок проведення службового розслідування врегульований нормами розділу ІІІ Порядку №608, відповідно до якого рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.
Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;
Згідно вимог пункту 9 розділу ІІІ Порядку №608 посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
В свою чергу, згідно пункту 3 розділу ІV військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Правовими нормами розділу V Порядку №608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу VІ Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Аналогічні норми закріплені також і в статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, яка окрім права командира прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, вину якого повністю доведено, також передбачає, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку №608 наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Таким чином, необхідною умовою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є встановлення під час службового розслідування факту невиконання чи неналежного виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку, а також його вини у вказаних діях.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для застосування до солдата ОСОБА_1 дисциплінарної відповідальності були висновки службових розслідувань щодо невиконання останнім Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року щодо передислокації військовослужбовцями розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , а також невиконання наказів.
При цьому, вказані висновки були зроблені, у зв`язку з підтвердженням в ході проведення вищезазначеного службового розслідування вищевказаних фактів невиконання наказу командира.
Однак, в позовних вимогах позивач зазначає, що службове розслідування було проведено за фактом невиконання позивачем розпорядження №147 від 22.05.2022 року. Однак по тексту позовної заяви позивач жодним чином не описує обставини, з яких позивач дійшов висновку, що службове розслідування було проведено саме за фактом невиконання позивачем розпорядження №147 від 22.05.2022 року.
В свою чергу, в матеріалах справи наявний наказ за результатом службового розслідування за фактом невиконання позивачем Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №46/180522 від 18.05.2022 року.
Відтак, беручи до уваги вищезазначені обставини, суд доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність вказаних вимог позивача, а отже дані вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський