Справа № 420/3025/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3025/23
15 січня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/3025/23, -
Одеським окружним адміністративним судом розглядалась адміністративна справа №420/3025/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі №420/3025/23 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при проведенні її перерахунку з 01.12.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 19.05.2023 року.

20.06.2023 року по справі №420/3025/23 Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.

26.12.2023 року (під час перебування головуючого судді у справі у відпустці) від позивача надійшла заява в порядку ст.383 КАС України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі №є420/3025/23 за його - ОСОБА_1 позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області;

???- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі №420/3025/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов?язання провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року у справі №420/3025/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України позивачу у липні 2023 року проведено перерахунок пенсії, згідно якого з 01.08.2023 року розмір його пенсії до виплати, з урахуванням її максимального розміру, склав 20 930,00 грн., замість нарахованої у сумі 24 566,65 грн., що, на думку заявника, свідчить про продовження обмеження виплати пенсійним органом його пенсії максимальним розміром.

Дослідивши матеріали поданої ОСОБА_1 заяви, інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що така заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (ч. 5 ст. 383 КАС України).

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Суд зауважує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію, призначену у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Одеським окружним адміністративним судом під час розгляду справи №420/3025/23 були встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року по справі №420/9135/22 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії в основному розмірі 88% сум грошового забезпечення, починаючи з 1 грудня 2019 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, і деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року роки №2262-XII, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням зроблених виплат.

23.12.2022 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року по справі №420/9135/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.12.2019 року було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Розмір пенсії після перерахунку становить 20 180,65 грн.

Проте, як було встановлено судом під час розгляду справи №420/3025/23, пенсія позивачу з 01.12.2019 року була обмежена десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а саме 16 380,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у справі №420/3025/23.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі №420/3025/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при проведенні її перерахунку з 01.12.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі №420/3025/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 05.07.2023 року було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 року без обмеження її максимальним розміром та встановлено її к виплаті у розмірі 20 180,65 грн.

Разом з тим пенсійним органом 05.07.2023 року був також проведений перерахунок пенсії позивача вже з урахуванням її індексації. Розмір пенсії позивача з урахуванням її індексації у підсумку склав 24 566,65 грн.

Здійснення вказаного перерахунку з 01.08.2023 року підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом перерахунку пенсії позивача від 05.07.2023 року.

Разом з тим, з цього протоколу вбачається, що розмір пенсії у підсумку складає 24 566,65 грн., водночас до виплати, з урахуванням максимального її розміру, підлягає лише 20 930,00 грн.

З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року по справі №420/3025/23 відповідачем будо проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року, без обмеження її максимальним розміром, у сумі 20 180,65 грн., а тому зазначене рішення по справі по справі №420/3025/23 фактично виконано в повному обсязі.

Разом з тим суд зазначає, що в межах провадження по справі №420/3025/23 не розглядалось питання перерахунку та виплати пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром, з 01.08.2023 року з урахуванням індексації пенсії.

Підсумовуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідачем було виконане судове рішення у справі №420/3025/23 відповідно до вимог діючого законодавства, а тому клопотання позивача про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання цього рішення суду задоволенню не підлягає.

Варто зазначити, що суд при розгляді справи не міг вирішувати питання перерахунку пенсії, яке ще не виникло на момент розгляду справи, зокрема, з 01.08.2023 року з урахуванням індексації пенсії без обмеження її максимальним розміром, оскільки у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, а тому суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутись до Одеського окружного адміністративного суду з окремим позовом про оскарження зазначених ним у заяві дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 241, 243, 248, 256, 293-295, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/3025/23 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Білостоцький О.В.