Справа № 120/16606/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 січня 2024 р. Справа № 120/16606/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 29.01.2029 по 26.08.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2023 роки, без урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №704.

Крім того позивач вказує, що вона набула право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 26.08.2023 за весь час затримки, а саме за період з 29.01.2020 по день фактичної виплати грошового забезпечення.

Розгляд вказаної справи згідно ухвали про відкриття провадження у справі від 05.12.2023 здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01.01.2024 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Така заява обґрунтовується тим, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.07.2023 №193, з 12.07.2023 виключена зі списків військової частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з звільненням із військової служби. Зазначає, що про порушення свого права позивач дізналась ще 12.07.2023, натомість з даним адміністративним позовом позивач звернулась до суду лише 25.10.2023. Відтак, відповідач вважає, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення до суду, у зв`язку з чим позов має бути залишено без розгляду згідно ч. 3 ст. 123 КАС України.

Визначаючись щодо поданої заяви, суд виходив з такого.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Разом з цим, правовідносини щодо строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів регулюються також положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України)

Вирішуючи питання застосування норм КАС України та КЗпП України, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі №280/6779/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у редакції, що була чинною до 19.07.2022, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Втім, 19.07.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 1 липня 2022 року № 2352-ІХ, яким внесені зміни до законодавства про працю.

Серед іншого вказаним законом частини перша та друга статті 233 КЗпП України викладені у такій редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті;

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, від 25.04.2023 у справі №380/15245/22.

Так як слідує із матеріалів справи, позивача з 26.08.2023, (а не з 12.07.2023, як помилково вказує відповідач!!) виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.07.2023 №193.

Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернулась 31.10.2023 (згідно відмітки на поштовому конверті), тобто в межах тримісячного строку звернення до суду передбаченого ч. 2 статті 233 КЗпП.

Водночас суд зауважує, що саме із датою виключення позивача зі списків особового складу військової частини слід пов`язувати початок перебігу строку звернення до суду з даним позовом.

Відтак з огляду на викладене, суд зазначає, що позивачем дотримано строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, а тому заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 240, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович