Справа № 140/23118/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/23118/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі НОМЕР_2 прикордонний загін, в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати станом на день звільнення з військової служби 31.05.2023 компенсації за неотримане речове майно відповідно до статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2023 року (рік звільнення), без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, за вирахуванням раніше проведеної виплати;

зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію вартості за неотримане речове майно станом на день звільнення з військової служби 31.05.2023, відповідно до статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2023 року (рік звільнення), без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, за вирахуванням раніше проведеної виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з листопада 2004 року по 31.05.2023 проходила військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Наказом начальника в/ч НОМЕР_1 від 11.05.2023 №406-ОС позивач звільнена з військової служби у запас за п.п. «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а наказом від 31.05.2023 №464-ОС виключена із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 31.05.2023.

Проте при звільненні з військової служби, в день виключення зі списків особової складу та всіх видів забезпечення відповідачем не було виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно.

На звернення позивача із відповідним рапортом щодо отримання грошової компенсації за неотримане речове майно в/ч НОМЕР_1 листом від 19.07.2023 направила довідку про вартість речового майна та копію арматурної картки, а 20.07.2023 на платіжну картку позивача надійшли кошти в сумі 95415,60 грн грошова компенсація за неотримане речове майно.

Позивач не погоджується з розрахунком вартості неотриманого речового майна та вказує, що при нарахуванні грошової компенсації застосуванню підлягають норми пункту 5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178, згідно з якими компенсація за неотримане речове майно обраховується виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня року, в якому проводиться виплата.

Крім того, зазначає про безпідставність розрахунку вартості речового майна пропорційно термінам його носіння, оскільки Порядок №178 таких вимог не містить.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 (а.с.23) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнала та зазначила, що нарахування грошової компенсації за неотримане речове майно проведено позивачу відповідно до вимог чинного законодавства. Просила в задоволенні позову відмовити (а.с.27-31).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишено без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду (а.с.44-45).

Ухвалою суду від 12.01.2024 суд поновив позивачу строк звернення до суду з даним позовом та продовжив розгляд справи (а.с.53-54).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів і підстав.

Суд встановив, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 31.05.2023 №464-ОС «Про особовий склад» майстер-сержанта ОСОБА_1 , відповідального виконавця режимно-секретного відділення, звільнену з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.05.2023 №406-ОС за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми з 31.05.2023 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.14).

Як слідує із вищевказаного наказу, ОСОБА_1 при звільненні виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2023 роки, надбавку за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 за особливості проходження служби у розмірі 40% від посадового окладу з урахування окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премію за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 у розмірі 515% посадового окладу, при цьому питання виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно не вирішувалось.

У листі від 06.06.2023 відповідач на запит ОСОБА_1 повідомив, що виплата грошової компенсації вартості неотриманого речового майна буде здійснена відповідно до довідки-розрахунку при надходженні коштів (а.с.15-16).

Позивач 04.07.2023 подала відповідачу заяву, у якій просила, зокрема, надати їй довідку розрахунок вартості речового майна, що належить до видачі станом на день виключення зі списків особового складу (а.с.18-19).

У відповідь на дану заяву НОМЕР_2 прикордонний загін листом від 19.07.2023 надіслав довідку №8 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , згідно з якою сума грошової компенсації становить 95465,60 грн (а.с.19-20).

Як зазначає позивач в позовній заяві, 20.07.2023 їй було виплачено кошти у вигляді грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Не погоджуючись з розміром компенсації за неотримане речове майно, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Військовослужбовці користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (статті 2 цього Закону).

Частиною першої статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, зокрема, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 9-1 зазначеного Закону порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наведеної норми Кабінет Міністрів України постановою від 16.03.2016 №178 затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі Порядок №178).

Пунктами 2, 3 Порядку №178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, й звільнення з військової служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

За приписами пункту 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення з військової служби. Така компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації та на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Відповідно до пункту 253 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента від 29.12.2009 №1115/2009 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Положення №1115/2009), грошове, продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, які звільняються зі строкової військової служби, здійснюється відповідно до законодавства.

Аналіз норм статті 9-1 Закону №2011-XII, пункту 253 Положення №1115/2009, а також пунктів 2, 3 Порядку №178 свідчить, що позивач має право на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби.

Гарантоване статтею 9-1 Закону №2011-XII право військовослужбовця на отримання речового майна або компенсації його вартості є майновим правом, яке підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, нарахування грошової компенсації за неотримане позивачем речове майно проведено на підставі довідки №8 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 (а.с.20), яка складена відповідачем за цінами минулих років на предмети речового майна та з врахуванням пропорційності часу виникнення права на речове майно до дати звільнення.

Правомірність такого розрахунку відповідач обґрунтовує нормами пункту 10 розділу І Інструкції про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 31.10.2016 №1132 (далі - Інструкція №1132), якими встановлено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Отже, норми пункту 10 розділу І Інструкції №1132 передбачають здійснення нарахування за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дати виникнення права на таке майно до дати звільнення.

Проте, суд не погоджується з такою позицією відповідача та зазначає, що застосування закупівельних цін за минулі роки на речове майно при виплаті позивачу грошової компенсації замість належного до видачі речового майна є таким, що не відповідає вимогам пункту 5 Порядку №178, яким визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року.

Указаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 28 січня 2021 року у справі №520/1190/2020, від 17 березня 2020 року у справі №815/5826/16, від 23 серпня 2019 року у справі №2040/7697/18, від 14 листопада 2018 року у справі №809/1488/16.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача про безпідставність розрахунку відповідачем вартості речового майна пропорційно терміну його носіння, позаяк Порядок №178, який має вищу юридичну силу, аніж Інструкція №1132, таких вимог не містить, а наведена у ньому форма довідки не передбачає графу «пропорційність часу».

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на рік і місяць виникнення права на отримання майна, із застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, зобов`язання НОМЕР_2 прикордонного загону нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна станом на 01.01.2023 (тобто рік звільнення), без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн, який сплачений відповідно до квитанції від 16.08.2023 (а.с.6).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії 6 прикордонного Волинського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на рік і місяць виникнення права на отримання майна, із застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна станом на 01 січня 2023 року, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій