Справа № 160/24519/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року.
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року з урахуванням фактично виплачених сум.
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 19.02.2023 по 08.05.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 19.02.2023 по 08.05.2023.
На обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем ненараховано та невиплачено Позивачу відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р. додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року. А також додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100 000 грн, в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини з 19.02.2023 по 08.05.2023. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування йому додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 грн. за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року та 100 000 грн. додаткової винагороди за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 19.02.2023 по 08.05.2023 включно.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
29 листопада 2023 року до суду надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 , у якому відповідач заперечував проти позовних вимог позивача просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції зазначили, що з 25 лютого 2023 року, солдат за призовом по мобілізації ОСОБА_1 прибув з КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради та з 26 лютого 2023 року був зарахований на котлове забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, позивач з 26 лютого 2023 року не перебував безпосередньо в районах здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Військова частина НОМЕР_1 , вважає, що не обмежила прав військовослужбовця ОСОБА_1 , оскільки Порядком № 260 деталізовані загальні підходи щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, запровадженої Постановою №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» .
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, суд встановлено таке.
ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2022 року № 276 був зарахований до списків особового складу Військової частини.
Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в період з 18.10.2022 по 10.12.2022, з 18.01.2023 по 19.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Бахмутському районі Донецької області., що підтверджується Довідкою від 12.05.2023 № 8487 (а.с. 25).
Під час безпосередньої участі у бойових діях, ОСОБА_1 19.02.2023 року отримав поранення.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2023 року №7685 зазначено: «19» лютого 2023 р. отримав поранення: акубаротравму (від 19.02.23 року) осколкове поранення лівої брови.
За обставин: В ході проведення службового розслідування встановлено, що у період часу 19.02.2023 року приблизно о 12.00 під час перебування на позиціях підрозділу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , та стримані агресії окупаційних військ російської федерації, в наслідок мінометного обстрілу сил російської федерації, отримав поранення. Була надана перша медична допомога та організована евакуація з району позиції силами особового складу медичного пункту 3 механізованого батальйону. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту.
Травмування/Поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчиненням дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Первинну медичну допомогу отримав 19.02.2023 року відповідно до форми 100. Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3361 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 20.02.2023 по 24.02.2023р.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 101 від 25 лютого 2023 року ОСОБА_1 вважається таким, що 25 лютого 2023 року прибув з лікування з КНП ««Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації та з 26 лютого 2023 року був зарахований на котлове забезпечення військової частини НОМЕР_1 (а.с. 52).
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування йому додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 грн за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року та 100 000 грн додаткової винагороди за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 19.02.2023 по 08.05.2023 включно, у зв`язку з чим звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону № 2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону № 2011, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзацем 4 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
З матеріалів справи встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах з 19 лютого 2023 року по 24 лютого 2023 року, що підтверджується первиною медичною карточкою відповідно до форми 100 та випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3361 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 20.02.2023 по 24.02.2023 у зв`язку з отриманим пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини. А згідно з командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 101 від 25 лютого 2023 року ОСОБА_1 вважається таким, що 25 лютого 2023 року прибув з лікування з КНП ««Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації та з 26 лютого 2023 року був зарахований на котлове забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 грн винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні тобто з 19.02.2023 року по 24 лютого 2023 року.
У той же час, у відповідача були відсутні підстави відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції після 19.07.2022) для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за період з 25 лютого 2023 року по 08 травня 2023 року, оскільки позивач з 25 лютого 2023 року прибув з лікування з КНП ««Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради та приступив до виконання службових обов`язків в пункті постійної дислокації, тобто не перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а доказів протилежного суду не надано.
Направлення №1211 від 13.04.2023 р. солдата ОСОБА_1 на медичний огляд військово-лікарською комісією та Довідка ВЛК № 3300 від 08.05.2023 ОСОБА_1 не підтверджує перебування позивача на стаціонарному лікуванні в спірний період.
Отже, вимоги позивача в частині не виплати додаткової винагороди, у розмірі 100000 гривень не підлягають задоволенню, як безпідставні.
Вирішуючи питання щодо невиплат позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 грн за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року, суд виходить з такого.
Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам доповнено новим розділом ХХХIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Відповідно до п. п. 4, 5, 8, 9 розділу ХХХIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Суд зазначає, що виходячи з приписів частини третьої статті 7 КАС України, при визначенні права позивача на отримання додаткової винагороди пункт 2 розділу ХХХIV Порядку № 260, на застосуванні якого наполягає ВЧ НОМЕР_2 , не належить до застосування, оскільки за імперативною нормою частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII розмір грошового забезпечення військовослужбовців встановлюється Кабінетом Міністрів України, тоді як Міністром оборони України визначається виключно Порядок виплати грошового забезпечення.
Так само пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 (у редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), на виконання якого внесено зміни до Порядку № 260, уповноважено керівників відповідних міністерств та державних органів визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою.
У зв`язку з цим визначення в пункті 2 розділу ХХХIV Порядку № 260 розмірів додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за певними критеріями виходить за межі наданих Міністерству оборони України повноважень.
Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2023 року з урахуванням фактично виплачених сум.
В іншій частин позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев