Справа № 420/1582/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1582/24
УХВАЛА

15 січня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши поза межами судового засідання заяву представника позивача про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМЕРС СТАР» () до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області (код ЄДРПОУ 40317441) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМЕРС СТАР» до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області №46/05.04-11 від 24.11.2023 року;

визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області №47/05.04-11 від 24.11.2023 року;

визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області №48/05.04-11 від 24.11.2023 року;

визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області №49/05.04-11 від 24.11.2023 року;

присудити на користь позивача судові витрати.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями в адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

В обґрунтування вимог позову ТОВ «КОМЕРС СТАР» зазначає, що оскаржені постанови прийняті з порушенням норм чинного законодавства, з перевищенням відповідачем владних повноважень а також на підставі помилкових та необґрунтованих висновків Акту перевірки, що призвело до грубого порушення прав позивача.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій ТОВ «КОМЕРС СТАР» просить суд вжити заходи для забезпечення позову, а саме:

- зупинити дію Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №46/05.04-11 від 24.11.2023 р. на суму 30 000 гри., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області;

- зупинити дію Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №47/05.04-1 1 від 24.11.2023 р. на суму 30 000 грн., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області;

- зупинити дію Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи шодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №48/05.04-11 від 24.11.2023 р. на суму 30 000 гри., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області;

- зупинити дію Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №49/05.04-11 від 24.11.2023 р. на суму 30 000 гри., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області;

- зупинити стягнення на підставі Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №46/05.04-11 від 24.11.2023 р. на суму 30 000 грн., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області;

- зупинити стягнення на підставі Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №47/05.04-11 від 24.11.2023 р. на суму 30 000 грн., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області;

- зупинити стягнення на підставі Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №48/05.04-11 від 24.11.2023 р. на суму 30 000 грн., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області;

- зупинити стягнення на підставі Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» №49/05.04-11 від 24.11.2023 р. на суму 30 000 грн., прийняту Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області.

В обґрунтування заяви з посиланням на норми ст.ст.150-153 КАС України позивач зазначає, що оскаржувані постанови є виконавчими документами і відповідно до ч. 4 ст. 20 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» у випадку невиконання зазначених постанов у добровільному порядку протягом 15-ти днів від дати їх отримання, вони підлягають виконанню у примусовому порядку відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, з позивача можуть бути примусово стягнуті грошові кошти у загальній сумі 120000грн. та виконавчий збір (10% від суми) ще до ухвалення судового рішення по справі. Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у випадку скасування постанов, за якими будуть стягнуті кошти у примусовому порядку. Враховуючи статус виконавчого документу, а також відведений строк для добровільного виконання, ТОВ «КОМЕРС СТАР» вважає, що необхідним є застосування кількох заходів забезпечення позову, а саме: зупинення дії постанов про накладання стягнень та зупинення стягнення на підставі цих постанов про накладання стягнень. Це обумовлено тим, що відповідач може у будь-який час подати заяви про виконання спірних постанов до виконавчої служби, навіть до ухвалення судового рішення. наразі Відповідач має право подати заяву про примусове виконання оскаржуваних Постанов. У цьому випадку до позивача можуть бути застосовані заходи з примусового виконання рішень, зокрема звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права) Позивача, накладення арешту на грошові кошти чи майно Позивача, а також з Позивача у цьому випадку буде стягнуто виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню. Всі ці дії можуть значно порушити права Позивача, нанести шкоду його діяльності та репутації, завдати матеріальні збитки, що відповідно істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Так, зокрема, накладення арешту на грошові кошти та майно позивача, може спричинити Позивачу значні збитки, особливо з огляду на характер діяльності Позивача, яка відноситься до сфери торгівлі та вимагає постійного товарообороту. У період воєнної агресії проти нашої країни бізнес знаходиться у доволі важких економічних умовах, тож застосування додаткових економічних санкцій та заходів примусового характеру взагалі може поставити існування бізнесу під загрозу. У даний час для Держави економічний сектор є також досить важливим, тому вважаємо необхідним захистити у цьому випадку права та інтереси позивача від можливого незаконного порушення, шляхом застосування заходів забезпечення позову. Крім того, процедура повернення стягнутих на користь Держави коштів є доволі складною, у зв`язку з чим для відновлення порушених прав позивача та повернення безпідставно стягнутих коштів необхідно буде докласти значних зусиль. Під час примусового виконання оскаржуваних Постанов на рахунки га майно позивача може бути накладено арешт, що може суттєво вплинути на діяльність позивача та спричинити йому значні матеріальні збитки. Тому невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся та зазначені обставини є достатніми підставами для забезпечення даного позову згідно до п.1 ч.2 ст.150 КАС України та застосування таких видів забезпечення позову, які передбачені нормами п.п.1, 5 ч.1 ст. 151 КАС України.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані докази, суд дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 7 статті 154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що вона відповідає положенням ст.152 КАС України, позивачем надано документ про сплату судового збору за подання такої заяви у встановленому законодавством розмірі. Підстав для повернення заяви про забезпечення позову заявнику без розгляду суд не убачає.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач, у заяві про забезпечення позову, зокрема, просить суд зупинити дію постанов Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області №46/05.04-11 від 24.11.2023 року. №47/05.04-11 від 24.11.2023 року, №48/05.04-11 від 24.11.2023 року та №49/05.04-11 від 24.11.2023 року про накладання стягнень

Правомірність прийняття вищезазначених постанов є предметом позову у даній справі.

Суд вважає, що виключно твердження щодо існування обставин, які відповідають умовам забезпечення позову, не слугує безумовною підставою для застосування таких заходів. При оцінці обґрунтованості заявленого клопотання суд зобов`язаний встановити належність таких обставин критеріям, визначеним у ст.150 КАС України.

Так, у заяві про забезпечення позову позивачем не обґрунтованаочевидна протиправність оскаржуваних постанов, така очевидність є спірною.

В частині вимог заяви про зупинення стягнення на підставі оскаржуваних постанов суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження» оскаржувані постанови є виконавчими документами, на підставі яких може бути відкрите виконавче провадження про стягнення з ТОВ «КОМЕРС СТАР» коштів.

Як зазначає ТОВ «КОМЕРС СТАР» у заяві про забезпечення позову, наразі Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області не ініційоване питання про примусове стягнення коштів, виконавчі провадження не відкриті за цими потсановами.

Доказів зворотнього матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову не містять наразі.

Обґрунтування заяви про забезпечення позову зводиться до ймовірної загрози понесення збитків у разі невжиття судом таких заходів, що не є достатнім в контексті обґрунтування балансу між приватними інтересами боржника та його ос пореними зобов`язаннями перед бюджетом.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що заява про забезпечення позову не є надуманою, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, спосіб забезпечення позову є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечення захисту своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Вивчивши заяву ТОВ «КОМЕРС СТАР», суд не вбачає підстав для забезпечення позову з наведених у заяві мотивів, що не перешкоджає заявнику подати таку заяву у подальшому, ґрунтуючись на інших аргументах.

З цих підстав суд відмовляє позивачу у забезпеченні позову у зв`язку з необґрунтованістю його заяви.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у забезпеченні позову у справі №420/1582/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМЕРС СТАР» (вх.№1792/24 від 12.01.2024 року).

Відповідно до ч.ч.8,9 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Суддя М.М. Аракелян