Справа № 200/3254/23
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Справа№200/3254/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 01 квітня 2023 року № 828 «Про результати службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом втрати військового майна»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 01 квітня 2023 року № 828 «Про результати службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом втрати військового майна».

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що він проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_2 старшим водієм відділення підвозу та перевезень 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 . Згідно наказу від 29 квітня 2023 року командира Військової частини НОМЕР_2 №629 за результатами матеріалів службового розслідування № 19960 від 28.04.2023, відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану, притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державі, у десятикратному розмірі до вартості втраченої зброї, а саме в розмірі 48 446,50 грн., стягнуто з грошового забезпечення позивача суму шкоди у розмірі 48 446,50 грн., позбавлено премії за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності.

Позивач вважає вищезазначений наказ відповідача протиправним і таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що відповідачем протиправно не взято до уваги Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо визначення обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння та забезпечують бойовий імунітет в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2124-IX.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху і позивачеві надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом та відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзив на позов до суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_2 старшим водієм відділення підвозу та перевезень 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 01 квітня 2023 року № 828 призначено службове розслідування стосовно позивача за фактом втрати військового майна.

Службовим розслідуванням встановлено факт втрати військового майна: автомат АКС-74 НОМЕР_4 , 1986 року випуску 1 шт. та 5,45 магазин пластмасовий до АК-74, АКС-74, 1985 року випуску 1 шт.

29 квітня 2023 року командиром Військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ № 629 «Про результати службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом втрати військового майна».

Ураховуючи наявність в діях позивача ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 413 Кримінального кодексу України та на підставі Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості» позивача притягнуто до матеріальної відповідальності в десятикратному розмірі вартості завданих державі збитків.

Згідно зазначеного наказу за результатами матеріалів службового розслідування №19960 від 28.04.2023 за порушення обов`язків військової служби, а саме вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №551-ХІV та статті 126 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану, притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державі, у десятикратному розмірі до вартості втраченої зброї, а саме в розмірі 48 446,50 грн.; стягнуто з грошового забезпечення позивача суму шкоди у розмірі 48 446,50 грн.; позбавлено премії за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності.

Вважаючи наказ відповідача протиправним і таким, що порушує його права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому військовий стан указами Президента України неодноразово продовжувався. Наразі військовий стан триває.

Правовідносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року, з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 2232-ХІІ).

Згідно із частиною 1 статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами 2, 4 названої правової норми передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються Законом України № 2232-ХІІ та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах встановлені Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV, з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 548-XIV).

Відповідно до статті 11 розділу І Закону України № 548-XIV необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання.

Статтею 17 цього Закону визначено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

За приписами статей 26, 27 розділу І Закону України № 548-XIV військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №551-XIV, з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту ЗСУ усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу.

Відповідно до статті 85 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту ЗСУ службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначено Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 608 від 21 листопада 2017 року (далі - Порядок № 608).

Пунктом 1 розділу V цього Порядку визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення (пункт 3 розділу V Порядку № 608).

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу VI Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом ЗСУ.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VI Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

З метою з`ясування обставин та причин, що сприяли втраті військового майна автомата 5,45 мм АКС 74 У № 359854 1 шт., магазину пластмасового 80 АКС 74, 5,45 мм 1 шт. під час виконання бойового завдвння, командиром Військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення про призначення службового розслідування.

Службовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 з начальником групи логістики штабу артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 на вантажному автомобілі КрАЗ НОМЕР_5 виїхали з місця розташування Військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 з метою здійснити підвіз боєприпасів на вогневу позицію 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 . Близько о 17.30 год., цього ж дня, під`їжджаючи до населеного пункту Григорівка Бахмутського району Донецької області, по ділянці місцевості, яка розташована в західній частині населеного пункту Григорівка Бахмутського району Донецької області розпочався артилерійський обстріл. Приблизно о 17.40 годині ворожі снаряди розривалися в 20-50 метрах від вантажівки, внаслідок чого вантажний автомобіль КрАЗ НОМЕР_5 було пошкоджено, колеса пробиті осколками від снарядів, подальший рух був не можливим. Військовослужбовці на мить були дезорієнтовані та поспіхом почали покидати вантажівку, відійшовши на декілька метрів від вантажівки старший солдат ОСОБА_1 намагався повернутися до кабіни, щоб забрати особисті речі, інвентарне майно та особисту зброю 5,45 автомат АКС-74 НОМЕР_4 з магазином, який виданий йому для службового користування, що зафіксовано в книзі видачі зброї, та боєприпаси, але ворожі снаряди розривалися все ближче, старший солдат ОСОБА_1 втратив рівновагу та вдарився головою о кузов вантажівки, але зміг підвестись та покинути місце обстрілу, забрати особисті речі, інвентарне майно та особисту зброю не вдалося через щільний артилерійський обстріл. Військовослужбовці відійшли на безпечну відстань, де оглянули один одного на ознаки травмувань та поранень. Старший солдат ОСОБА_1 повідомив старшого лейтенанта ОСОБА_2 про сильний головний біль та запаморочення в очах, а також про те, що йому не вдалося забрати з кабіни вантажівки особисту зброю 5,45 автомат АКС-74 НОМЕР_4 та магазин до автомату. Начальник групи логістики штабу артилерійського дивізіону Військової частини НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_2 зробив доповідь вищому командуванню про подію, що сталася, та організував евакуацію даного військовослужбовця.

Надалі, старшого солдата ОСОБА_1 на санітарному автомобілі евакуйовано до КНП «Міська лікарня № 3» Краматорської міської ради, де останньому надано необхідну медичну допомогу та визначено попередній діагноз: мінно-вибухова травма, акубаротравма, що підтверджується довідкою № 1887 від 25.012023 про обставини поранення старшого солдата ОСОБА_1 .

Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, а також не заперечується відповідачем, що позивач під час отримання травмування та втрати службового майна знаходився на бойовому завданні.

Надаючи оцінку висновкам, наведеним в оскаржуваному наказі, суд вважає, що відповідачем протиправно не взято до уваги Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо визначення обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння та забезпечують бойовий імунітет в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2124-IX (далі - Закон України № 2124-IX).

Названим Законом установлено правовий захист військового командування, військовослужбовців, добровольців Сил територіальної оборони Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України, осіб, визначених Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» шляхом закріплення поняття «бойового імунітету» та закріплення в загальній частині Кримінального кодексу інституту звільнення від кримінальної відповідальності за втрати бойової техніки чи іншого військового майна.

Бойовий імунітет - звільнення військового командування, військовослужбовців, добровольців Сил територіальної оборони Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України, осіб, визначених Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», від відповідальності, у тому числі кримінальної, за втрати особового складу, бойової техніки чи іншого військового майна, наслідки застосування збройної та іншої сили під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), настання яких з урахуванням розумної обачності неможливо було передбачити при плануванні та виконанні таких дій (завдань) або які охоплюються виправданим ризиком, крім випадків порушення законів та звичаїв війни або застосування збройної сили, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указаним Законом внесено зміни, зокрема, але не виключно, до Дисциплінарного статуту ЗСУ та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 27 квітня 2016 року позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Також, згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 № 629 від 29 квітня 2023 року встановлено, що під час безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з боку російської федерації в районах проведення зазначених заходів на підставі бойового розпорячдження командира В/ч НОМЕР_2 № 920 від 19 жовтня 2022 року, 24 січня 2023 року ОСОБА_1 отримав поранення під час виконання обов`язків військової служби.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на позивача поширюється бойовий імунітет, оскільки втрата зброї відбулась під час виконання бойового завдання і безпосередньо під час бойового зіткнення.

Згідно установленої практики Верховного Суду, досліджуючи питання притягнення особи до відповідальності, суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у вчиненні порушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Такий висновок випливає з правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17, від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16- а, від 15 травня 2019 у справі № 537/2088/17, які в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою для врахування при вирішенні усіх наступних спорів у подібних правовідносинах.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, навіть при визнанні особою вчинення певного протиправного діяння, обов`язок доказування правомірності накладення стягнення, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладений на відповідача суб`єкта владних повноважень, який у свою чергу не довів указаного в межах досліджуваних правовідносин.

Додатково суд наголошує, що позивач, незважаючи на отримане поранення та на ворожий обстріл, який продовжувався, намагався зберегти зброю.

Тому, на переконання суду, висновок відповідача про наявність підстав для притягнення позивача до матеріальної відповідальності в десятикратному розмірі вартості майна є безпідставним.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо оскаржуваного наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 01 квітня 2023 року № 828 «Про результати службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом втрати військового майна», підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_6 від 27 квітня 2016 року позивач є учасником бойових дій, а, отже, в силу п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 01 квітня 2023 року № 828 «Про результати службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за фактом втрати військового майна», - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) від 01 квітня 2023 року № 828 «Про результати службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) за фактом втрати військового майна».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Ушенко