Справа № 400/5356/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 р. № 400/5356/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеногопозовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів пільгового стажу з 01.09.1987 03.02.1988, 06.02.1988 - 02.06.1997, 21.06.2008 14.08.2011, 15.08.2011 07.08.2013, 11.10.2014 15.09.2016, 17.03.2018 07.10.2022, починаючи з 05.10.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона звернулась до Пенсійного фонду з заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до якої було надано всі необхідні документи, в тому числі трудова книжка та довідки, однак відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 1705.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що вимога позивачки щодо зарахування пільгового стажу за періоди роботи з 01.09.1987 03.02.1988, 06.02.1988 02.06.1997, 21.06.2008 14.08.2011, 15.08.2011 07.08.2013, 11.10.2014 15.09.2016, 17.03.03.2018 07.10.2022, є неправомірною та необґрунтованою, оскільки пільговий стаж за довідками № 98 від 07.10.2022 та № 1365 від 21.10.2022 року зараховані до пільгового стажу, а довідка С-68 від 24.11.2022 року не відповідає формі додатка № 5 Порядку № 637. Рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 66 від 17.01.2023 є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки у позивача недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії, як того вимагає п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

08.01.2023 позивач звернулась з заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянуто заяву від 08.01.2023 та додані до неї документи та прийнято рішення № 66 від 17.01.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Рішенням від 17.01.2023 № 66 відповідач відмовив позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту.

Зі змісту рішення вбачається, що вік позивачки на день звернення з заявою складає 54 роки 03 місяці, до страхового стажу зараховано всі періоди, до стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту зараховано всі періоди згідно довідок від 07.10.2022 № 98 та від 21.10.2022 № 1365 і стаж роботи водієм пасажирського транспорту становить 8 років 06 місяців 21 день.

Позивачка вважаючи відмову у призначенні їй пенсії на пільгових умовах протиправною, звернулась до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України № 1058-VI передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1, 2 ст.24 Закону України № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно п.8.ч.2 Статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників призначається : водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Статтею 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція висловнена у постанові Верховного Суду від 21.07.2018 року по справі № 235/1112/17, №569/597/21 від 13/10/2021.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно записів трудової книжки позивачки, вона працювала водієм міського пасажирського транспорту з 01.09.1987 03.02.1988, 06.02.1988 - 02.06.1997, 21.06.2008 14.08.2011, 15.08.2011 07.08.2013, 11.10.2014 15.09.2016, 17.03.2018 07.10.2022.

Але, відповідачем зараховано до стажу роботи водієм міського транспорту, що дає підстави для призначення пенсії на пільгових умовах періоди з 11.10.2014 по 15.09.2016 та з 17.03.2018 по 07.10.2022 згідно довідки від 07.10.2022 № 98 та періоди з 15.08.2011 по 07.08.2013 відповідно довідки від 21.10.2022 № 1365. А період з 01.09.1987 03.02.1988, 06.02.1988 - 02.06.1997, 21.06.2008 14.08.2011 зараховано не було через невідповідність форми довідки.

Посилання відповідача, як на підставу відмови у призначенні пільгової пенсії на те, що уточнююча довідка не встановленої форми не приймається судом до уваги, оскільки навіть, якщо б позивачка не надала уточнюючу довідку це не може нівелювати право позивачки на пенсію, яке гарантовано Конституцією України, відповідно до якої (ст.46) громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідач безпідставно не взяв до уваги записи з трудової книжки позивачки, в якій зазначені періоди роботи водієм міського пасажирського транспорту. Записи трудової книжки не містять будь яких застережень.

Таким чином, відповідач протиправно не зарахував до стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту, що дає підстави для призначення пенсії відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період з 01.09.1987 03.02.1988, 06.02.1988 - 02.06.1997, 21.06.2008 14.08.2011, тому вимога про його зарахування підлягає задоволенню.

Щодо періоду роботи водієм міського пасажирського транспорту, що дає підстави для призначення пенсії відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.10.2014 по 15.09.2016 та з 17.03.2018 по 07.10.2022, з 15.08.2011 по 07.08.2013, то суд зазначає, що вони вже зараховані до стажу позивачки, тому вимога позивачки про зобов`язання їх зарахувати задоволенню не підлягає. Тобто, в цій частині права позивачки не порушені через врахування зазначеного періоду її роботи до стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту.

Позивачка просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак право позивачки порушено не діями, а рішенням від 17.01.2023 № 66, яке підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання відповідача призначити їй пенсію з 05.10.2022, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини першої ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, враховуючи вищевказані норми чинного законодавства, зазначені позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачкою, тому суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивачки, відповідача необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву позивачки від 05.10.2022 про призначення пенсії відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому позов належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та належить стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 1073,60 грн, адже частина вимог в якій відмовлено є похідними.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 17.01.2023 № 66.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду країни в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту, що дає підстави для призначення пенсії відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди з 01.09.1987 03.02.1988, 06.02.1988 - 02.06.1997, 21.06.2008 14.08.2011.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду країни в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.10.2022 з врахуванням висновків суду та з врахуванням стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту періодів пільгового стажу періодів з 01.09.1987 03.02.1988, 06.02.1988 - 02.06.1997, 21.06.2008 14.08.2011 (зобов`язано врахувати рішенням суду), 15.08.2011 07.08.2013, 11.10.2014 15.09.2016, 17.03.2018 07.10.2022 (вже зарахованого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області).

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов