Справа № 583/158/24
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 583/158/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Богомол С.М. від 17.08.2023 року про накладення штрафу за виконавчим провадженням № 66410976 у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів в сумі 88990,37 грн.

Суд, проаналізувавши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що оскаржувана постанова від 17.08.2023 про накладення штрафу у ВП № 66410976 винесено при примусовому виконанні виконавчого листа щодо стягнення аліментів з боржника ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Процесуальні питання, пов`язані з оскарженням рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, регулюються процесуальним законодавством різних судових юрисдикцій, зокрема КАС України (стаття 287), Цивільним процесуальним кодексом України (розділ VII), Господарським процесуальним кодексом України (розділ VI).

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Водночас за нормами частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі спірним є, до юрисдикції якого суду відноситься заявлений спір, а саме: до юрисдикції суду, який видав виконавчий лист, чи адміністративного суду.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач (боржник у виконавчому провадженні) оскаржує рішення (постанову) державного виконавця про накладення штрафу у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області.

Зі змісту позовної заяви, що підставою для винесення постанови є невиконання боржником рішення суду, а саме несплата аліментів.

Вирішуючи питання предметної юрисдикції у цій справі, підлягають врахуванню висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012, у якій вирішено питання щодо юрисдикційності скарги на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012 полягають у такому.

Відповідно до частини третьої статті 195 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом й такі спори вирішуються за правилами цивільного судочинства.

Порядок стягнення аліментів, крім норм СК України, регулюється також положеннями статті 71 Закону №1404-VIII, якою передбачається, серед іншого, накладення на користь стягувача штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів у відповідних розмірах (частина чотирнадцята).

Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Поняття штрафу, вжите у частині другій статті 74 Закону № 1404-VIII, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, та його стягнення проводиться на користь держави.

У той час як суми штрафів за невиконання судових рішень про стягнення аліментів, передбачені частиною чотирнадцятою статті 71 Закону №1404-VIII, перераховуються на користь стягувача аліментів.

Таким чином, правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу, визначеного в частині другій статті 63 Закону №1404-VIII, частині другій статті 74 Закону №1404-VIII, та штрафу, передбаченого частиною чотирнадцятою статті 71 Закону №1404-VIII, - відмінні, оскільки постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів, як це передбачено частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII. Це дає можливість тлумачити частину другу статті 74 Закону №1404-VIII таким чином, що оскарження постанов виконавців про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів має відмінний порядок від оскарження постанов виконавців про накладення інших штрафів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки предметом регулювання за нормами статті 71 Закону №1404-VIII є як визначення розміру заборгованості за аліментами, так і накладення штрафів за наявності заборгованості, порядок вирішення спору як щодо розміру заборгованості, так і про накладення штрафу з огляду на наявність заборгованості має відбуватися у межах однієї юрисдикції - у порядку цивільного судочинства, що буде відповідати принципам верховенства права та ефективності провадження як механізму судового захисту.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що справи про оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої статті 63 Закону №1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18, в якій, зокрема, оскаржувалася постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, про те, що відповідно до частини другої статті 74 Закону №1404-VIII скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Застосовуючи указані висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №682/3112/18, Верховний Суд у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі №2312/95/2021 також вказав, що у разі оскарження постанови державного виконавця про накладення на боржника штрафу у зв`язку із несплатою останнім аліментів у виконавчому провадженні помилковим є висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про віднесення такого спору до адміністративної юрисдикції.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 12 січня 2022 року у справі №438/257/13.

Отже, оскільки ОСОБА_1 звернувся з позовом про скасування постанови державного виконавця про накладення на нього штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, тому такий спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,170,171 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко