Справа № 991/114/24
Суддя: Саландяк О. Я.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 991/114/24
Провадження 2-аз/991/1/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Саландяк О.Я.,

суддів Олійник О.В., Широкої К.Ю.,

за участі:

секретаря судового засідання Крічфалушій М.І.,

представників

Міністерства юстиції України Сербіної І.І., Пастушка М.М.,

представників особи, яка

може набути статусу відповідача, Коваленко І.О., Кравця Р.Ю. , Школяра А.В. ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про витребування доказів до подання позову

ВСТАНОВИВ:

05.01.2024 Міністерство юстиції України (далі - Мін`юст), як особа, яка може набути статусу позивача, звернулося до суду із клопотанням про витребування доказів до подання позовної заяви Міністерства юстиції України (, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001) про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції» (далі - Закон), до особи, яка може набути статусу відповідача, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні Мін`юстпросить постановити ухвалу про витребування інформації щодо банківських рахунків ОСОБА_3 в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», АТ «МОТОР-БАНК» та на підставі ч. 5 ст. 80 КАС України уповноважити його на одержання цих доказів.

Так, під час збирання доказової бази для формування позовної заяви про застосування до ОСОБА_3 санкції, передбаченої п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», у відповідь на запит Мін`юсту Служба безпеки України (далі - СБУ) направила копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2022 у справі № 761/23474/22 відповідно до якої ОСОБА_3 має рахунки в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, МФО 334851) та в АТ «МОТОР-БАНК» (, МФО 313009).

З урахуванням положень ст. 62, 62-2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у Мін`юсту відсутня об`єктивна можливість самостійно отримати актуальну деталізовану інформацію щодо реквізитів, валюти та залишку коштів (поточного балансу) на банківських рахунках ОСОБА_3 , відкритих у зазначених банківських установах, оскільки така інформація належить до банківської таємниці та може бути розкрита лише на підставі судового рішення.

Зазначені докази можуть підтвердити наявність або відсутність на банківських рахунках ОСОБА_3 грошових коштів, які мають бути стягнені в дохід держави у разі застосуванні санкції, передбаченої пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції». Без отримання інформації про суми коштів та установи, де знаходяться кошти підсанкційної особи, Мін`юст (в подальшому особа, яка може набути статусу позивача), не зможе належним чином сформувати позовні вимоги.

Окрім цього, оскільки на кошти ОСОБА_3 накладено арешт, то у разі зняття арешту існує вірогідність вчинення ним чи пов`язаними з ними особами, дій, спрямованих на відчуження відповідних активів. У зв`язку з цим у Мін`юсту є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, тому клопотання доцільно розглянути в порядку, передбаченому статтями 114-117 КАС України.

У судовому засіданні представники Мін`юсту Сербіна І.І. , Пастушок М.М. підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково зазначили, що один із рахунків є депозитним, наявна на ньому сума в кінці 2023 року могла змінитися. Вважають, що клопотання підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом - єдиним судом, уповноваженим на розгляд позовної заяви про застосування санкції, передбаченої п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону. Мін`юст позбавлений можливості після подання позову збільшити позовні вимоги або подати уточнення до позовної заяви з огляду на стислі терміни розгляду позовної заяви, необхідну інформацію та докази збирає до подачі позову.

Представники особи, яка може набути статусу відповідача, - адвокати Коваленко І.О., Кравець Р.Ю., Школяр А.В. заперечили проти клопотання, просили відмовити в його задоволенні. Вважають, що клопотання не підсудне Вищому антикорупційному суду. На докази, витребувати які просить Мін`юст, накладено арешт, вони не можуть бути втрачені, тобто не доведено наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 114 КАС України. У разі отримання інформації, до моменту розгляду позову судом, сума на рахунках може неодноразово змінитися. До ОСОБА_3 не може бути застосована санкція у вигляді стягнення в дохід держави активів, так як він є громадянином України. Звернули увагу на те, що подані Мін`юстом документи не є належним чином завірені.

Особа, яка може набути статусу відповідача, у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином (а.с. 55, 58, 64), проте її неявка не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 3 ст. 117 КАС України.

Мотиви суду

Розглянувши клопотання про витребування доказів, дослідивши належним чином завірені документи (а.с. 43, зворот), заслухавши думки присутніх осіб суд дійшов таких висновків.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також до подання позову в порядку, встановленому статтями 114-117 КАС України (ч. 1, 4 ст. 80 КАС України).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 5-1 Закону, санкція, передбачена п. 1-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону може бути застосована за умови, що на відповідну фізичну чи юридичну особу в порядку, визначеному цим Законом, вже накладено санкцію у виді блокування активів.

Судом встановлено, що указом Президента України від 01.04.2023 № 191/2023 введено в дію рішення РНБО від 01.04.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», зокрема, санкцію у виді блокування активів застосовано, зокрема, до ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, громадянина України (а.с. 8-13).

У клопотанні про витребування доказів ОСОБА_3 указаний як особа, яка може набути статусу відповідача після подання позовної заяви Міністерством юстиції України.

Окрім цього, клопотання подано Міністерством юстиції України як особою, яка набуде статусу позивача в адміністративній справі, після подання позовної заяви. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивачем в адміністративному судочинстві є, в тому числі, суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною восьмою ст. 5 Закону встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, вживає заходів щодо виявлення та розшуку активів фізичних та юридичних осіб, зазначених у відповідних рішеннях Ради національної безпеки і оборони України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, має право залучати до виявлення та розшуку таких активів інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Ці органи забезпечують сприяння центральному органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, у виявленні та розшуку відповідних активів у межах прав та можливостей, наданих їм законодавством, яке регулює статус та організацію їхньої діяльності.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 02.07.2014, таким центральним органом виконавчої влади є Міністерство юстиції України, яке, згідно із підпунктом 54-3 пункту 4 зазначеного Положення, уповноважене звертатися до суду з позовами та брати участь у справах про застосування санкції, передбаченої пунктом 11 частини першої статті 4 Закону.

Відповідно до частини третьої статті 20 КАС України Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 ЗУ «Про санкції».

Згідно із ст. 283-1 КАС України позовна заява про застосування санкції, передбаченої п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону, подається до Вищого антикорупційного суду протягом строку дії правового режиму воєнного стану.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася. Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», дію воєнного стану продовжено з 05 год 30 хв 16.11.2023 на 90 діб, тобто до 05 год 30 хв 14.02.2024.

На момент розгляду заяви в Україні діє правовий режим воєнного стану.

Разом з тим, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу, відповідно до ч. 3 ст. 114 КАС України.

В даному випадку має значення інстанційна юрисдикція, яка визначається через призму категорій справ. Cуд першої інстанції визначається саме за справами, віднесеними процесуальним законом до його підсудності.

Вищий антикорупційний суд вирішує адміністративні справи щодо застосування санкції, передбаченої п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», як суд першої інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 22 КАС України.

Окрім цього, виключна підсудність даної категорії справ визначена за Вищим антикорупційним судом відповідно до норм ч. 3 ст. 20, ч. 3 ст. 27 КАС України.

Територіальна юрисдикція (підсудність) Вищого антикорупційного суду поширюється на всю територію України (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд»).

Отже, клопотання про витребування доказів до подання позовної заяви надійшло від належного суб`єкта та підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом. Розгляд справи відбувається в порядку, визначеному КАС України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 72 КАС України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до норм ч. 1. 4 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також до подання позову в порядку, встановленому статтями 114-117 цього Кодексу.

Надані суду документи містять докази того, що у Мін`юсту є передбачені Законом підстави для подання позовної заяви про застосування до ОСОБА_3 санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону, та вирішення питання про стягнення його активів в дохід держави.

Так, у відповідь на запит Мін`юсту стосовно активів ОСОБА_3 , щодо яких він може прямо або опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, СБУ направила копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2022 (справа № 761/23474/22) відповідно до якої ОСОБА_3 є власником рахунків в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, МФО 334851) та в АТ «МОТОР-БАНК» (, МФО 313009) (а.с. 14-37). Зазначеною ухвалою накладено арешт на грошові кошти, розміщені на вказаних рахунках, та дозволено здійснювати обслуговуючими банками видаткові операцій на території України за певними цільовими призначеннями. Отже, з моменту накладення арешту залишок коштів на усіх вказаних рахунках міг змінитися.

Враховуючи те, що Мін`юст порушує питання про подання позову та стягнення у дохід держави грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_3 , встановлення відомостей щодо наявних на них грошових коштів шляхом витребування такої інформації надасть змогу особі, яка може набути статусу позивача, отримати максимально актуальну інформацію для формування необхідних позовних вимог, з урахуванням обмеження законом строку на подання позову після постановлення відповідної ухвали в межах 10 днів.

Зазначені у клопотанні докази, витребувати які просить Мін`юст, можуть містити відомості щодо належних ОСОБА_3 активів, з огляду на що можуть підтвердити чи спростувати обставини, які підлягають встановленню у межах вирішення позову про застосування санкції, передбаченої п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», - наявність або відсутність грошових коштів, які можна буде стягнути в дохід держави. Разом з тим, деталізована інформація щодо банківських рахунків ОСОБА_3 із зазначенням реквізитів, валюти та залишку коштів становить банківську таємницю.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон) передбачено, що інформація щодо юридичних осіб та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками з письмового дозволу власника інформації або за рішенням суду. Окрім цього, Мін`юст відсутній у переліку суб`єктів за зверненням яких банки розкривають банківську таємницю згідно з нормами ст. 62, 62-2 Закону.

Отже, у Мін`юсту відсутня можливість самостійно отримати зазначені докази, оскільки розкривається така інформація виключно за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону). Запитувана інформація перебуває у зазначених у клопотанні банківських установах (а.с. 14-37).

Також суд зауважує, що інститут витребування доказів в адміністративному процесі є окремим від інституту забезпечення доказів, так як аспекти їх реалізації породжують для сторін різні процесуальні наслідки.

Частина 1 статті 72 КАС України встановлює поняття доказів в адміністративному судочинстві до яких входять будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, законодавець в частині 2 зазначеної статті КАС України конкретизує, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими й електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Законодавець в статті 80 КАС України регламентує право сторони подати клопотання про витребування доказів судом у разі неспроможності стороною самостійно надати такі докази, що проявляється в неспроможності отримати такі докази для надання їх до суду. У разі подання такого клопотання до подання позову застосовується порядок (не підстави), передбачені ст. 114-117 КАС України.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного суду, викладеною в постанові від 11.03.2020 (справа № 9901/608/19).

Подане Мін`юстом клопотання про витребування доказів не містить обґрунтованих фактів існування ризиків чи загрози того, що докази можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим, однак суд погоджується, що самостійне їх отримання Мін`юстом не є можливим, з огляду на що доцільно витребувати докази на підставі ст. 80 КАС України.

Суд звертає увагу, що вимога до оперативності розгляду справ про застосування санкції, передбаченої п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону «Про санкції», фактично позбавляє учасників справи реалізації певних процесуальних прав до відкриття першого судового засідання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Також суд зауважує, що санкція, передбачена п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону, може бути застосована до фізичних осіб (громадян України, а також нерезидентів) в залежності від характеру вчинених ними дій. Зазначені обставини як підстави застосування санкції вивчаються судом під час розгляду позову по суті та не є предметом дослідження в межах розгляду даного клопотання.

Доводи представників особи, яка може набути статусу відповідача, щодо непідсудності клопотання Вищому антикорупційному суду, відсутності підстав для задоволення клопотання, відсутності підстав для подання Мін`юстом позову про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону, тощо не зайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Отже, на підставі викладеного, дослідивши зміст клопотання та матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Мін`юсту, у зв`язку з чим вважає за доцільне задовольнити клопотання, витребувати усі докази, зазначені у ньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 80, 114-117, 243 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, МФО 334851), що знаходиться за адресою: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, деталізовану інформацію щодо банківських рахунків ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відкритих у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» із зазначенням їх реквізитів, валюти та залишку коштів.

Витребувати у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МОТОР-БАНК» (, МФО 313009), що знаходиться за адресою: 69068, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, будинок 54 «Б», деталізовану інформацію щодо банківських рахунків ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відкритих у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МОТОР-БАНК» із зазначенням їх реквізитів, валюти та залишку коштів.

Уповноважити на одержання доказів Міністерство юстиції України.

Ухвала є виконавчим документом та виконується негайно.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 11 квітня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та з цього дня підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про витребування доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є Міністерство юстиції України (м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, 01001, ), а боржниками - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, МФО 334851), АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МОТОР-БАНК» (, МФО 313009).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 15.01.2024.

Головуюча суддя Ольга САЛАНДЯК

Судді Оксана ОЛІЙНИК

Катерина ШИРОКА