Справа № 295/3931/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/3931/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чішман Л.М.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

09 січня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про скасування постанов у справах про порушення митних правил та закриття провадження в справах про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до суду в якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0385/101000/22 від 08.12.2022, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та закрити провадження у справі.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Богунського районного суду міста Житомир від 14.09.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що громадянин України ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТОВ «КАРС РВ», з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів організував подання до митного органу комерційного інвойсу, що містить неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) товару, умов поставки товару, його митної вартості, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що містить неправдиві відомості про дату першої реєстрації, рік виробництва, що в свою чергу призвело до зменшення розміру митних платежів.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що фактичні обставини порушення митних правил викладені у постанові №0385/101000/22 від 08.12.2022 та додані до неї матеріали перевірено в межах досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000713 від 13.09.2022, яке здійснювало Головне слідче управління ДБР. 17.10.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено та за його наслідками ОСОБА_1 та ще одинадцятьом особам вручено обвинувальний акт та направлено на розгляд до суду.

Також вказано, що Конституційним Судом України 15.06.2022 ухвалено Рішення № 4-р(II)/2022 у справі №3-321/2019(7780/19, 91/21) щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 485 Митного кодексу України (щодо індивідуалізації юридичної відповідальності), яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий статті 485 Митного кодексу України.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що кримінальне провадження №0000713 порушене 13.09.2022, а кінцеву підозру оголошено 24.07.2023, тобто майже через сім місяців коли особу було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того зазначено, що визнання неконституційними положень абзацу другого ст. 485 Митного кодексу України не має відношення до суті цього позову, оскільки відповідні положення рішення Конституційного Суду України не набули чинності на час розгляду вказаних справ про порушення митних правил та були відтерміновані Конституційним Судом України, а відповідно не скасовували та не пом`якшували встановлену ст. 485 Митного кодексу України відповідальність.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 19.12.2023 на 09:30 год.

Ухвалою суду від 19.12.2023 клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Алексеєва С. М. про відкладення розгляду справи задоволено. Розгляд справи відкладено до 09.01.2024 09:50 год.

Зобов`язано представника ОСОБА_1 - адвоката Алексеєва С. М. надати суду докази, що підтверджують поважність причин неявки в судове засідання призначене на 19.12.2023.

09.01.2024 представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі представника апелянта.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

22.11.2019 для здійснення митного оформлення товару: «вантажний автомобіль марки MAN L2007, номер шасі НОМЕР_1 », в митному режимі «імпорт» до м/п «Житомир центральний» Житомирської митниці ДФС декларантом ФОП ОСОБА_2 було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ UA101070/2019/069062 разом з товаросупровідними документами, а саме: інвойс (invoice) № 505170 від 20.11.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.10.2017 видане компетентними органами Швейцарської Конфедерації, контракт № UA02/18 від 11.06.2019, договір про надання послуг митного брокера№ 464 від 18.07.2019.

Згідно поданих документів, відправником (продавцем) товару є компанія «Rivne Stone FZ LLC», P.O.Box 8822,Sheikh Zayed Road, Dubai, UAE, одержувачем (покупцем) - TOB «КАРС РВ» (Рівненська обл, с. Біла Криниця, вул. Біла, 53, ), декларант - ФОП ОСОБА_2 .

Фактурна вартість товару - 7400 евро (згідно курсу НБУ станом на дату митного оформлення 22.11.2019 становить 198565,83 гривень), митна вартість товару за вищезазначеною митною декларацією заявлена декларантом із застосуванням резервного методу на рівні 287249,62 грн (або еквівалент 10705 евро на дату проведення митного оформлення транспортного засобу), загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 95754,24 гривень, а саме: ввізне мито - 28724,96 гривень, акциз на транспортні засоби - 3195,30 гривень, податок на додану вартість - 63833,98 гривень.

Зі змісту листа Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 12.10.2022 №26/26-04/7.19/1607, яким надіслано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 12.09.2022 №Z 4663-2022.UA.800061-DVIII.A.22 на запит про надання адміністративної допомоги в митних справах стосовно перевірки автентичності документів, що надавалися при ввезенні на митну територію України та митному оформленні вантажного автомобіля марки MAN L2007, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_1 , вбачається, що за результатом опрацювання інформації та копій документів, наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, митним органом встановлено, що вантажний автомобіль марки вантажний автомобіль MAN L2007, номер шасі НОМЕР_1 , рік виробництва 2012, дата першої реєстрації - 11.09.2012, вага нетто-7560 кг, умови поставки - EXW Herten, сума рахунку- фактури - 11000 євро, статистичне значення в євро - 11150, код товару - 87042299, придбано у експортера «ILEH Internationale LKW +Ersatzteile Handels gesellschaft тЬН» Hohewardstr. 348 a 45699 Herten DE, громадянином України ОСОБА_3 згідно митної декларації MRN 19DE88E0 від 19.11.2019.

19.11.2019 митницею в м. Гельзенкірхен (Gelsenkirchen, номер офісу митниці - DE008052) Федеративної Республіки Німеччина було почато митну процедуру - експорт, яка оформлена митною декларацією MRN 19DE88E0. Відповідно до експортної декларації для вивезення транспортного засобу вказано код митного офісу на кордоні «Медика» «MEDYKA ОС», (код - PL401030), Республіка Польща. Одержувачем товару у вказаній митній декларації заявлений ОСОБА_4 , ( ОСОБА_5 ) на умовах поставки - EXW Хертен (Herten).

У відповідності із митною декларацією MRN 19DE88E0, вартість товару: вантажного автомобіля марки MAN L2007, номер шасі НОМЕР_1 , становить 11000 євро, статистичне значення в євро - НОМЕР_4 (що з урахуванням курсу НБУ на дату митного оформлення 22.11.2019 транспортного засобу, у національній валюті становить 295165,42 гривень та 299190,40 гривень).

В той же час для пропуску товару на митну територію України, надано документи: комерційний інвойс (invoice) № 505170 від 20.11.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.10.2017 видане компетентними органами Швейцарської Конфедерації для декларування товару: «Автомобіль вантажний марки "MAN", рік виготовлення 2014, дата введення в експлуатацію 2014, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 4580 см3, тип двигуна - дизельний, тип кузова - рефрижератор з встановленим гідробортом, в кількості 1 шт.».

На підставі митної декларації типу ІМ 40 EE UA101000/2019/914228 від 20.11.2019 транспортний засіб відповідно до комерційного інвойсу № 505170 від 20.11.2019 слідував на адресу ТОВ «КАРС РВ» (), за ціною 7400 евро.

Згідно інформації, наявної в АСМО «Інспектор», вбачається, що 21.11.2019 громадянин України ОСОБА_6 (паспорт НОМЕР_5 ) за дорученням директора ТОВ «КАРС РВ» Омельчука В.О. від 20.11.2019 через пункт пропуску «Шегині- Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, ввіз на митну територію України товар, а саме: «вантажний автомобіль марки MAN L2007, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_1 », що підтверджується відповіддю митних органів Республіки Польща від 04.02.2022 №0201-IGM.541.1424.2022.4.ВМ, що надіслана листом Державної митної служби України (лист Державної митної служби України від 16.05.2022 №08-3/26-04/7.19/2526, вх. митниці від 17.05.2022 №3042/4-20) «вантажний автомобіль марки MAN L2007, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_1 », 20.11.2019 перетнув кордон в напрямку виїзду з митної території Республіки Польща в пункті пропуску «Медика-Шегині» у відповідності до експортних процедур митної декларації MRN 19DE88Е0 від 19.11.2019.

Згідно відповіді правоохоронних органів Швейцарії, згідно з базою даних у Швейцарії, транспортний засіб марки MAN L2007, номер шасі НОМЕР_1 ніколи не був зареєстрований, і не перебував у розшуку на території Швейцарії.

Таким чином митним органом встановлена відмінна вартість вказаного транспортного засобу за товаросупровідними документами поданими до митного оформлення в розмірі 7400 Євро від тих, що були надіслані митними органами Федеративної Республіки Німеччини в розмірі 11000 Євро та календарного року виготовлення (реєстрації) транспортного засобу.

Відповідно до листа управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Житомирської митниці від 31.10.2022 №7.19-15/611, враховуючи вищевикладене, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України зазначеного вище транспортного засобу, а саме вантажного автомобіля марки MAN L2007, номер шасі НОМЕР_1 , з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, станом на дату здійснення митного оформлення становить 249 802,25 грн., а саме: ввізне мито - 30 133,71 грн., акцизний податок - 127 811,99 грн., податок на додану вартість - 91 856,55 гривні. Враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів складає - 154 048,01 грн., а саме: ввізне мито - 1 408,75 грн., акцизний податок -124 616,69 грн., податок на додану вартість - 28 022,57 гривня.

Постановою начальника Житомирської митниці Ільїнської О.А. від 08.12.2022 №0385/101000/22 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 462144, 03 грн.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Частиною 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини 2 статті 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно зі статтею 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації..

Відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в цьому випадку, з урахуванням вимог п. 8 частини першої статті 4 та частини восьмої статті 264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа. Таким чином, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів). Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Порядок переміщення транспортних засобів через митний контроль врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 № 1118 (далі - Правила № 1118).

Пунктом 7 Правил № 1118, передбачено, що власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає серед інших документів оригінали та ксерокопії: документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційні (технічних) документи на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Стосовно використання митним органом листів іноземних держав, без проведення окремого порядку легалізації, судом першої інстанції вірно вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 10 Протоколу № II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (від 21.03.2014) сторони можуть використовувати в своїх протоколах представлення доказів, звітах і свідченнях, а також у судових розглядах і представленні обвинувачення в судах інформацію, які вони отримали, і документи, з якими вони були ознайомлені відповідно до положень цього Протоколу, як докази. Відповідні документи не потребують окремого порядку легалізації.

Щодо тверджень позивача про відсутность належних та допустимих доказів підробки наданих декларантом ФОП ОСОБА_7 документів, судом першої інстанції вірно враховано абзац 2 пункту 5 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму Верховного Суду України (зі змінами), а саме: «підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації...». При цьому, згідно з абз. 4 цього пункту Постанови: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Щодо наявності прямого умислу слід вказати наступне.

Згідно з п. 43 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами (ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України).

Для притягнення до відповідальності в даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 06.06.2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17.

Згідно постанови Верховного Суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1. ст. 485 МК необхідна сукупність наступних умов: особа повинна заявити в декларації неправдиві відомості, щодо ваги товару та його митної вартості або надати митному органу документи, що містять такі неправдиві відомості; такі дії особа вчиняє умисно, оскільки усвідомлює, що заявляє неправдиві відомості чи подає неправдиві документи; такі дії особа вчиняє з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Судом першої інстанції вірно вказано, що ТОВ "КАРС РВ" в особі керівника ОСОБА_1 зобов`язаний був надати всі необхідні документи та необхідну інформацію для митного оформлення товару. Відповідно до чинного законодавства, саме ОСОБА_1 , як керівник несе відповідальність за достовірність даних що заявлені у наданих документах. Документи долучені до митної декларації містять недостовірні відомості. Доказів про те, що ОСОБА_1 направляв пояснення щодо ввезення та митного оформлення транспортного засобу до митного органу, суду не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТОВ «КАРС РВ», з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів організував подання до митного органу комерційного інвойсу, що містить неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) товару, умов поставки товару, його митної вартості, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що містить неправдиві відомості про дату першої реєстрації, рік виробництва, що в свою чергу призвело до зменшення розміру митних платежів.

Щодо відкритого кримінального провадження суд зазначає наступне.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Проте, згідно матеріалів справи, кримінальне провадження за №0000713 порушене 13.09.2022, а кінцеву підозру оголошено 24.07.2023, тобто майже через сім місяців коли особу було притягнуто до адміністративної відповідальності (08.12.2022). Інших відомостей позивачем не надано.

Стосовно доводів апелянта про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі норми, яка суперечить Конституції України, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотню силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частинами 1 ст.ст.458 та 487 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до Митного кодексу України, а в частині що не регулюється ним,- відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 15.06.2022 № 4-р(II)/2022 у справі № 3-321/2019(7780/19, 91/21) ухвалено:

1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий статті 485 Митного кодексу України.

2. Абзац другий статті 485 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Верховній Раді України привести нормативне регулювання, установлене абзацом другим статті 485 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Так, Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо врегулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів" №2760-IX від 16.11.2022 (далі - Закон №№2760-IX) внесено до Митного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., №№ 44-48, ст. 552) такі зміни:

1. Статтю 485 викласти в такій редакції:

"Стаття 485. Дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів

1. Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів".

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень даний Закон набирає чинності з 15.12.2022.

Тобто, попри визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий статті 485 Митного кодексу України та прийняття Закону №2760-IX, зазначені положення набули чинності лише із 15.12.2022, в той час як оскаржувана постанова №0385/101000/22 винесена 08.12.2022.

Аналогічні висновки були викладені Сьомим апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постановах від 30.11.2023 у справі № 295/3918/23, від 01.12.2023 у справі № 295/3910/23, від 05.12.2023 у справі № 295/3905/23.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про порушення митних правил №0385/101000/22 від 08.12.2022, у відношенні позивача за ст. 485 МК України винесена правомірно, з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відповідно до ст. 531 МК України відсутні, від позов задоволенню не підлягає.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.