Справа № 524/7417/23
Суддя: Романенко О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 524/7417/23
номер провадження 2-а/546/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Коваля С.М.,

представника відповідачів:

Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених)

підрозділів (у тому числі батальйон патрульної поліції в місті

Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській

області Департаменту Патрульної поліції) Коломієць О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Решетилівка у залі судув режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, Батальйону патрульної поліції м. Кременчука в Полтавській області, інспектора роти № 2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Бивзюка Богдана Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в :

13.11.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшла справа № 524/7417/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, Батальйону патрульної поліції м. Кременчука в Полтавській області, інспектора роти №2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Бивзюка Богдана Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - для розгляду за підсудністю.

09.10.2023 позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАІ № 7838928 від 30.09.2023;

- провадження по даній справі закрити;

- визнати дії відповідача незаконними.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.09.2023 патрульним поліцейським БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капітаном поліції Бивзюком Богданом Павловичем по вул. Івана Мазепи, 43, у м. Кременчук Полтавської області, винесено постанову серії ЕАІ №7838928 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає постанову незаконною, а також такою, що порушує норми чинного законодавства та конституційні права. Зазначає, що у вказаній постанові вказано, що він керував транспортним засобом по вул. Івана Мазепи біля будинку №43 о 00.01.51 годині 30.09.2023, однак по вулиці Івана Мазепи не існує будинку з №43. Окрім того, в постанові зазначено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 не існує будинку з таким номером.

На думку позивача, постанова винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки не містить конкретного та чіткого опису обставин, установлених під час розгляду справи, адже відповідач ОСОБА_2 при винесенні постанови вніс до неї завідомо неправдиві та надумані відомості про місце події та адресу проживання позивача.

Окрім того, постанова серії ЕАІ №7838928 не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Так, у пункті 7 постанови не зазначено відеоприлада яким було зафіксовано правопорушення, що є порушенням положень ст. 283 КУпАП та свідчить про відсутність будь-яких доказів скоєння правопорушення.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 13.11.2023 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.

Ухвалою судді від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, витребувано докази, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

01 грудня 2023 року від представника відповідачів: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту Патрульної поліції) Коломієць Олесі Юріївни, яка діє на підставі довіреності №150/41/3/01-2023 від 03.01.2023 (а.с.39), до суду надійшли витребувані докази, а саме диск з відеозаписом з портативного відеореєстратора №476270 від 30.09.2023.

13 грудня 2023 року від представника відповідачів: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту Патрульної поліції) Коломієць Олесі Юріївни, яка діє на підставі довіреності №150/41/3/01-2023 від 03.01.2023 (а.с. 72) до суду надійшов відзив, в якому представник заперечує проти адміністративного позову в повному обсязі, з огляду на наступне.

30.09.2023 під час патрулювання в м. Кременчуці по вул. Івана Мазепи працівниками поліції був виявлений транспортний засіб TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, який порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу ПДР України.

30.09.2023 інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Бивзюком Богданом Павловичем винесено постанову серії ЕАІ №7838928 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн, за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 00 год 01 хв в м. Кремечуці по вул. Івана Мазепи, 43, керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування від 23.05.2023 Автозаводським районним судом м. Кременчука, чим порушив п.2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

На підтвердження правомірності дій інспектора поліції та на виконання вимог ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 20.11.2023 відповідачем направлено до суду dvd-диск з відеозаписом, здійсненим за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського. Вказаним відеозаписом підтверджується та не заперечується позивачем, що на місці зупинки транспортного засобу його було проінформовано про причину зупинки та роз`яснено підставу такої зупинки. Водій факту порушення вимог дорожнього знаку не заперечував, проте, вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Під час з`ясування фактичних обставин справи, а також перевірки документів водія, визначених п.п. 2.1 ПДР України, відомостей інформаційного порталу Національної поліції «АРМОР», бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України, ЄДРСР інспектором поліції було встановлено, що гр. ОСОБА_1 постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука позбавлено права керування транспортними засобами (фактично позбавлено з 23.05.2023) строком на один рік. Встановлені інспектором обставини водієм не заперечувались. Так як усні пояснення водія факту вчиненого правопорушення не спростовували та не звільнили останнього від адміністративної відповідальності, позивача було повідомлено, що за вказане правопорушення передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Надати письмові пояснення під час розгляду справи водій бажання не виявив, будь-яких клопотань не заявляв. Жодних доказів в порядку ст. 268 КУпАП на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху на місці розгляду справи не надав. Таким чином, інспектором поліції при розгляді справи з`ясовано фактичні обставини справи, встановлено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнято правомірне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В позовній заяві позивач не заперечує факт керування транспортним засобом в місці, час та дату, зазначені в оскаржуваній постанові, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, а вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню за своєю необґрунтованістю та невідповідністю вимогам КУпАП. Такі доводи позивача є безпідставними, не відповідають дійсним обставинам справи, факти порушення позивачем Правил дорожнього руху не спростовують та не звільняють водія від адміністративної відповідальності, з огляду на наступне.

Постановою Автозаводського районного суду Полтавської області від 20.02.2023 по справі №524/5969/22 гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 грн в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. Постановою Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 по справі №524/5969/22 апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.02.2023 залишено без змін. Таким чином, 30.09.2023 позивач здійснював рух на транспортному засобі, фактично будучи позбавленим права керування з 23.05.2023 постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука, що набрала законної сили.

Доводи позивача про відсутність по АДРЕСА_2 не відповідають дійсності, оскільки відповідно до відомостей сайту Googl maps вказаний будинок розташований на перехресті АДРЕСА_3 .

Щодо зазначеної в постанові адреси мешкання позивача, то у зв`язку зі збоєм роботи технічного пристрою, за допомогою якого було роздруковано постанову ЕАІ №7838928 від 30.09.2023 у вигляді стрічки, в п. 4 постанови зазначено відомості про місце проживання АДРЕСА_1 замість ОСОБА_3 , 2/34.

Таким чином, допущення інспектором в оскаржуваній постанові механічної описки не спростовує факт вчинення позивачем правопорушення та не змінює суті наявного спору. Враховуючи те, що копія оскаржуваної постанови водієм була отримана на місці розгляду справи, і відповідно, не направлялась на його адресу засобами поштового зв`язку, то вказана описка жодним чином не призводить до порушення процесуальних прав позивача.

Представник відповідачів зазначає, що позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Між іншим, незгода позивача з його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

13 грудня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечує проти адміністративного позову в повному обсязі, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, в обґрунтування заперечення проти позову, посилається на доводи, аналогічні за змістом до доводів викладених у відзиві представника відповідачів Коломієць О.Ю..

Будь-які інші відзиви, відповіді на відзиви, пояснення та клопотання від сторін у справі до суду не надходили.

У судове засідання призначене на 08.01.2024 в режимі відеоконференції з`явилися: позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Коваль С.М., представник відповідачів: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту Патрульної поліції) Коломієць О.Ю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у поданому до суду 13.12.2023 відзиві на позов прохав проводити розгляд за його відсутності.

Представник позивача адвокат Коваль С.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Додатково суду пояснив, що зазначені у позові в обґрунтуванні позовних вимог доводи позивача щодо неправильно зазначених в постанові адрес місця вчинення правопорушення та місця мешкання позивача на час розгляду втратили актуальність та просив суд не приймати їх до уваги. Однак зазначив, що на його думку постанова ЕАІ №7838928 від 30.09.2023 винесена з порушенням вимог статті 283 КУпАП, оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, однак вказана постанова не містить таких даних. Представником відповідачів у відзиві на позов, зазначено, що інформація щодо приладу, яким здійснювався відеозапис зазначена у пункті 5 постанови, однак на справді, в цьому пункті зазначено лише марку автомобіля позивача, відомостей про технічний засіб, яким здійснювалась відеофіксація, даний пункт постанови не містить. Окрім того, в постанові не зазначено, що до неї додано будь-які докази правопорушення, а саме відеоматеріали, якими підтверджується факт вчинення правопорушення, що є порушенням вимог статті 283 КУпАП. Оскільки вказані докази не зазначені в постанові, то сторона відповідача не може на них посилатись при винесенні постанови, даний відеозапис є неналежним доказом. Вважає, що постанова винесено безпідставно, просить позов задовольнити в повному обсязі та скасувати постанову ЕАІ №7838928 від 30.09.2023.

Позивач ОСОБА_1 підтримав доводи свого представника, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів Коломієць О.Ю. проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що свою позицію виклала у відзиві на позов. Зазначила, що під час з`ясування фактичних обставин справи та перевірки документів водія згідно ЗУ «Про національну поліцію» поліцейським надано право використовувати відомості інформаційного порталу Національної поліції «АРМОР» та бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України. Під час перевірки здійсненої за допомогою баз даних інспектором поліції було встановлено, що позивача ОСОБА_1 , постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука позбавлено права керування транспортним засобом. Зазначила, що стороною відповідача суду надано диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортним засобом на 1 рік, та постанову Полтавського апеляційного суду, якою залишено без змін постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука, з відміткою про набрання законної сили постановою 23.05.2023. Звертає увагу суду на те, що позивач ОСОБА_1 не під час винесення постанови, що чітко зафіксовано на відеозаписі, не в самому адміністративному позові не заперечує факт керування 30.09.2023 транспортним засобом, будучи при цьому позбавленим права керування. Окрім того, зазначає, що відсутність інформації в постанові про технічний прилад, яким здійснювався відеозапис не знімає відповідальність з позивача та ніяким чином не впливає на факт керування ним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, що підтверджується іншими доказами, наданими суду. Вважає, що оспорювана постанова винесена з дотриманням вимог статті 283 КУпАП, оскільки на момент винесення постанови, а саме 30.09.2023, позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортним засобом на 1 рік, вина позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП доведена повністю. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши відеозапис з бодікамери, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази як окремо так і в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що постановою інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Бивзюка Б.П. від 30 вересня 2023 року, серії ЕАІ №7838928 у справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн, за те, що водій ОСОБА_1 , як зазначено у постанові, цього дня, близько 00 год 01 хв в м. Кремечуці по вул. Івана Мазепи, 43, керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування від 23.05.2023 Автозаводським районним судом м. Кременчука, чим порушив п.2.1 а ПДР України, що підтверджується копією даної постанови (а.с.5).

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, копія якої була вручена позивачеві.

Дана постанова ухвалена відповідачем ОСОБА_2 з дотриманням вимог ст. 251, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення) поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення) учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення) зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення)поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Частиною третьою статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення)визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення), поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення) встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення)право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення) водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За п.п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як встановлено у п. 2.4«а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Диспозиція ч. 4 ст. 126 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У відповідності до положень статей 317 та 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Приписами частини 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції закону на момент вчинення правопорушення)встановлено заборону керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ч. 4 ст. 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно ч.ч. 2,3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (ст. 121-126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395.

При цьому, у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою і четвертою статті 126, КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як роз`яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, тобто в межах території міста Кременчука на яку розповсюджуються повноваження відповідача-поліцейського (інспектора) батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП.

Аналогічні висновки колегії суддів Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 13 січня 2017 року по справі №552/4635/16-а та в ухвалі від 28 грудня 2016 року у справі №750/8192/16-а.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У ч. 3 ст. 283 цього Кодексу постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Під час дослідження в судовому засіданні відеозапису з портативного відеореєстратора (бодікамери) №476270 (а.с.40), судом встановлено наступне.

Відеозапис розпочинається 29.09.2023 о 23:46:23, де зафіксовано, як інспектор поліції ОСОБА_2 підходе до автомобіля та повідомляє водію даного транспортного засобу своє прізвище, ім`я, по батькові та звання.

29.09.2023 о 23:46:23 інспектор поліції ОСОБА_2 на питання водія про причину зупинки, повідомляє останньому, що той не дотримався вимог знаку «надати перевагу в русі», на що водій повідомляє, що бачив даний знак.

29.09.2023 о 23:48:22 водій на прохання інспектора надати водійське посвідчення, повідомляє, що не має посвідчення водія. Згодом водій повідомляє, що має паспорт та надає його інспектору.

29.09.2023 о 23:48:54 на підставі паспорта громадянина України інспектором поліції ОСОБА_2 встановлено особу водія ОСОБА_1 .

29.09.2023 о 23:49:18 водій ОСОБА_1 повідомляє інспектору, що не має водійського посвідчення, оскільки воно було вилучено.

29.09.2023 о 23:52:38 інспектором поліції Бивзюком Б.П. після перевірки по базам даних встановлено, що водія ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набула законної сили 23.05.2023, водійське посвідчення вилучено. В ході розмови ОСОБА_1 повідомляє інспектору поліції ОСОБА_2 , що йому відомо про постанову суду та, що дана постанова оскаржувалась в Полтавському апеляційному суді, за результатами розгляду у задоволені апеляційної скарги відмовлено.

29.09.2023 о 23:55:27 інспектор поліції Бивзюк Б.П. повідомляє ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

29.09.2023 о 23:56:03 інспектор поліції Бивзюк Б.П. роз`ясняє ОСОБА_1 його права.

29.09.2023 о 23:56:38 після роз`яснення прав ОСОБА_1 відмовляється подавати письмові клопотання та заяви та надавати письмові пояснення.

29.09.2023 о 23:56:44 інспектор поліції Бивзюк Б.П. повідомляє ОСОБА_1 , про те, що здійснюється фіксація розмови на бодікамеру №476270.

30.09.2023 о 00:12:08 інспектор поліції Бивзюк Б.П. зачитує Стеценку О.П. фабулу постанови.

30.09.2023 о 00:12:58 на запитання інспектора поліції Бивзюк Б.П. чи все йому зрозуміло після ознайомлення з фабулою постанови, ОСОБА_1 повідомляє, що все зрозуміло та ставить підписи у постанові.

Отже після дослідження відеозапису з портативного відеореєстратора (бодікамери) №476270, судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний про постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука, якою останнього позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, та яку в подальшому було оскаржено в апеляційному порядку. Окрім того, ОСОБА_1 було відомо, що постановою Полтавського апеляційного суду йому відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, та що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука набула законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що не зазначення у роздрукованому форматі постанови певних відомостей за умови встановлення складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП не може нівелювати виявлене правопорушення.

Щодо твердження представника позивача про те, що відеозапис з бодікамери не є належним доказом, оскільки постанова не містить зазначення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, то суд зазначає наступне.

На відеозаписі зафіксовано, що інспектор поліції Бивзюк Б.П. повідомив водію ОСОБА_1 , що відеозапис здійснюється на технічний прилад бодікамеру №476270. Під час дослідження відеозапису судом встановлено, що даний запис здійснювався безперервно, в правому нижньому куті відеозапису зазначено номер пристрою на який здійснювалась фіксація, даний номер співпадає з номером повідомленим інспектором водію ОСОБА_1 .

Отже, не зазначення в постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис не є достатньою підставою, для визнання відеозапису з портативного відеореєстратора (бодікамери) №476270 неналежним доказом.

Окрім того, судом достовірно встановлено, що постановою Автозаводського районного суду Полтавської області від 20.02.2023 по справі №524/5969/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 17000,00 грн в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, що підтверджується витягом з ЄДРСР постанови від 20.02.2023 по справі №524/5969/22 (провадження 3/524/40/23) (а.с. 63-65).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023 по справі №524/5969/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.02.2023 залишено без змін, що підтверджується витягом з ЄДРСР постанови від 23.05.2023 по справі №524/5969/22 (провадження 33/814/1074/23) (а.с.66-70).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.02.2023 у справі №524/5969/22 набрала законної сили 23.05.2023.

Таким чином 30.09.2023 року позивач здійснював рух на транспортному засобі, фактично будучи позбавленим за рішенням суду права керування з 23.05.2023, тобто з дати набрання вказаною постановою суду законної сили.

Сам позивач не заперечував ні під час складання постанови, не у позовній заяві, що 30.09.2023 він керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, як і було зазначено у постанові інспектора поліції.

Позивач не надав належні і допустимі докази щодо порушення інспектором поліції процедури та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже суд вважає, що інспектор поліції не допустив порушення щодо місця та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, а також застосував стягнення в межах санкції передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Аналогічні за змістом приписи містяться в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до висновків Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14 лютого 2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. А згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позивача, викладені в адміністративному позові, щодо не скоєння ним адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Отже відповідачем доведено правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У той же час позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Доводи позивача у позовній заяві наведені за висновком суду лише як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд враховує, що ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» вказав на те, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Суд дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що обґрунтованість дій працівника поліції як під час зупинки транспортного засобу, так і під час з`ясування наявності у водія документа, що дає право на керування транспортним засобом, доведена стороною відповідача поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами (а.с. 40, 63-70).

На підставі викладеного вище, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята посадовою особою відповідача на підставі, у межах повноважень, у спосіб, визначений законом та не підлягає скасуванню, а в діях позивача наявні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, то сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Сторони не заявляли про понесення ними будь-яких інших судових витрат.

Керуючись ст. 283, 287 - 289, 293 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області, Батальйону патрульної поліції м. Кременчука в Полтавській області, інспектора роти № 2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Бивзюка Богдана Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відмовити у повному обсязі за недоведеністю.

Судові витрати, понесені позивачем у справі, покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11 січня 2024 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , пошт.інд.: 38400; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 , пошт.інд.: 39600;

представник позивача адвокат Коваль Сергій Миколайович, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд. 59, оф. 203, м. Кременчук Кременчуцького району Полтавської області, пошт. інд.: 39600;

відповідач - Департамент патрульної поліції України, , адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3/2, м. Київ Київської області, пошт.інд.:03048;

відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, пошт.інд.:38751;

відповідач - Батальйон патрульної поліції м. Кременчука в Полтавській області, адреса місцезнаходження: проїзд Захисників Азовсталі (проїзд 40 років ДАІ), буд. 3, м. Кременчук Кременчуцького району Полтавської області, пошт.інд.: 39600;

відповідач - Інспектор роти № 2 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Бивзюк Богдан Павлович, службова адреса проїзд Захисників Азовсталі (проїзд 40 років ДАІ), буд. 3, м. Кременчук Кременчуцького району Полтавської області, пошт.інд.: 39600.

Суддя О.О. Романенко