Справа № 128/4519/23
Суддя: Гопкін П. В.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/4519/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участі секретаря Іванової І.О.,
сторін у справі
представника відповідача Луценка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 080938 від 24.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП,
30.10.2023 позивач звернувся із вказаним адміністративним позовом, котрий надійшов 01.11.2023 до Вінницького районного суду Вінницької області.
06.11.2023 Вінницьким районним судом Вінницької області ухвалено матеріали адміністративного позову передати за підсудністю до Літинського районного суду Вінницької області.
29.11.2023 до Літинського районного суду Вінницької області надійшов зазначений адміністративний позов.
Суттю порушення являється те, що 05.05.2023 в с. Новоселиця Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проводили вилов риби у річці «Згар» у с. Новоселиця Вінницького району Вінницької області, під час весняно-літної нерестової заборони. В загальному виловили риби в кількості 212 штук, загальною вагою 20 кг.
Відповідно до постанови від 28.08.2023 дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито у звязку із відсутністю діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , складу кримінального правопорушення. Відповідно до змісту самої постанови дізнавачем встановлено, що у його діях ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення, та те що рибу, яку вилучили працівники було куплено, а не незаконно виловлено.
24.10.2023 постановою у справі про адміністративне правопорушення № 080938 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 85 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.
Оскільки на переконання позивача постановою про закриття кримінального провадження встановлено, що жодних незаконних дій, ним вчинено не було, знаряддя для вилову риби було відсутнє, тому, як на його думку, відсутній склад та подія адміністративного правопорушення.
Таким чином позивач просив скасувати постанову № 080937 від 24.10.2023 за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.
20.12.2023 стороною відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити у задоволені позовну. Зазначають, що у своїх поясненнях до протоколу ОСОБА_1 власноручно зазначив: «я ОСОБА_1 , 05.05.2023 на р. Згар поблизу с. Новоселиця спільно з товаришем ОСОБА_3 проводили вилов риби під час весняно-літної нерестової заборони методом збирання руками. Виловили рибу карась 212 шт. Просив попередити його усно, так як не знав, що на даний час є нерест риби», тобто на місці ОСОБА_1 визнав факт вчинення правопорушення, а саме вилову водних біоресурсів у заборонений нерестовий період. Оскарження ОСОБА_1 постанови № 080938від 24.10.2023 розцінює, як намір уникнути обов`язку відшкодування шкоди завданої адміністративним правопорушенням. Відтак постанова є в повній мірі обгрунтованою та законною, в зв`язку з чим підстав для її скасування немає. Відтак просили відмовити у задоволені адміністративного позову (а.с. 32-33).
27.12.2023 надійшла відповідь на відзив, якою позивач вкотре зауважує та наголошує суду, що кримінальне провадження було закрито 28.08.2023 у звязку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вважає, що лише з цього часу у відповідача міг би бути трьохмісячний термін на складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення та подальше притягнення до адміністративної відповідальності, але лише якщо в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення.
Також в черговий раз наголошує, що рибу, яку було вилучено, позивачем було куплено, а не незаконно виловлено, при цьому будь-яких доказів на підтвердження зазначеної позиції суду не надано, та відповідних клопотань не заявлено. Вказує, що ніяких пояснень він до протоколу не писав, йому нічого представники позивача не пояснили лише казали десь розписуватися, суть правопорушення він дізнався на час кримінального провадження де і надавав пояснення, чим і встановлено відсутність протиправних дій з його сторони. Вважає, що оскільки була винесена постанова про закриття кримінального провадження це спростовує вчинення будь-яких протиправних дій (а.с. 45-46)
Судовий розгляд
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, постанову просить скасувати, оскільки кримінальне провадження не знайшло свого підтвердження, а сама постанова про притягнення до відповідальності винесена з порушенням строків, після того, як був складений протокол.
Представник відповідача Луценко М.М. (уповноважений представляти інтереси відповідача на підставі довіреності від 09.01.2024 (а.с. 48) у судовому засіданні дав пояснення, що в ході рибоохоронного рейду до них звернулись працівники поліції, із тим що 05.05.2023 близько 17 годині поблизу с. Новоселівка Вінницького району Вінницької області зупинили 2 осіб на мотоциклі за порушення ПДР, в яких виявилась риба. Коли представники рибохорони звернулись до хлопців, то ті повідомили про те, що вони рибу наловили руками поблизу с. Новоселівка. Цими хлопцями виявились ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Всі дії та розмову було зафіксовано на бодікамеру та складено адміністративний протокол. Зазначив, що наказом рибоохоронного патруля від 23.03.2023 про весняно-літню нерестову заборону, під час нерестової заборони, було заборонено ловлю риби будь-якими методами, окрім як однією вудкою та в спеціально-виділеному місці. Тобто вилов руками є порушенням. В подальшому був перерахунок риби, складався адміністративний протокол. Працівники поліції на місце викликали слідчу-оперативну групу, було відкрито кримінальне провадження. Там була риба карась в кількості 212 екземплярів, загальною вагою 20 кілограм. Особи пояснювали, що наловили рибу руками. Вони давали ці покази добровільно, без погроз, ніякі погрози і тиск не застосовувались, при працівниках поліції, вони визнавали на той час. Також представник повідомив, що йому відомі наслідки кримінального провадження, відомо про його закриття. В подальшому була складена постанова після закриття кримінального провадження.
На запитання суду позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що 05.05.2023 пояснення у протоколі він писав особисто. В цей час до нього не застосовувались погрози, примус чи обіцянки.
Також ОСОБА_1 дав у судовому засіданні додаткові пояснення про те, що 05.05.2023 він із ОСОБА_2 зібралися покататись на мотоциклі, їхали по мостові, побачили незнайому людину, яку звати « ОСОБА_4 », придбали в нього рибу, але коли їхали їх зупинили працівники поліції. Сказали, що зловили рибу, бо злякались, а насправді вони її купили в людини на ім`я « ОСОБА_4 ». Він його не знає, шукали, не знайшли. Будь-яких доказів на підтвердження зазначеної позиції суду не надав.
Представник відповідача Луценко В.В. при додаткових поясненнях зазначив, що при складанні адміністративного протоколу, велась відеофіксація, дані файли відео були навіть надані дізнавачу, і про факт купівлі ніяка мова не велась, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на той час підтверджували про те, що вони рибу ловили руками.
Дослідивши адміністративний позов, відзив на позов, долучені до них матеріали, заслухавши позиції учасників процесуальної дії, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000473 від 05.05.2023 (а.с. 34) 05.05.2023 о 17 год 00 хв ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_2 під час весняно-літньої нерестової заборони проводили вилов риби на р. Згар поблизу с. Новоселиця Вінницького району Вінницької області методом збирання руками, при цьому виловили рибу Карась 212 екземплярів загальною вагою 20 кг. Таким чином ОСОБА_1 , наніс збитки рибному господарству України на суму 335 172,00 грн.
Відповідно до письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначає, що 05.05.2023 на р. Згар поблизу с. Новоселівка спільно з товаришем ОСОБА_5 проводив виловив риби під час весняно-нерестової заборони методом збирання руками. Виловили рибу "Карась" 212 екземплярів. Просив попередити його усно, так як він не знав, що на даний час є нерест риби. (а.с. 34 зв.)
Оцінка та висновки суду
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.
Положеннями ч. 6 ст.55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 66 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Згідно зі ст.3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про тваринний світ» дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.
Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб`єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об`єктах України визначені Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08.07.2011 №3677-VI (далі - Закон №3677-VI).
Відповідно до ст.6 Закону №3677-VI державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №895 затверджено Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство).
Пунктом 1 Положення про Держрибагентство передбачено, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем.
Статтею 240 КУпАП передбачено, що органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, передбачені ст.50, ч.3 ст.85, ст.ст. 86-1,91-2 і 188-5 цього Кодексу.
Від імені органів рибоохорони розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: Головний державний інспектор рибоохорони України, головні державні інспектори рибоохорони в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, провідні державні інспектори рибоохорони, старші державні інспектори рибоохорони.
Згідно із ст.10 Закону №3677-VI, посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, такі повноваження: давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; вилучати в осіб, які порушують законодавство у галузі охорони і використання водних біоресурсів, знаряддя добування водних біоресурсів, транспортні (у тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуті водні біоресурси, а також відповідні документи на них; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відеозйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; безперешкодного доступу до території (у тому числі об`єктів природно-заповідного фонду) і приміщень підприємств, установ та організацій, які здійснюють добування, утримання, зберігання або переробку водних біоресурсів, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; вилучати знаряддя добування (вилову) водних біоресурсів, транспортні засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, а також незаконно добуті водні біоресурси у разі неможливості встановлення власника.
Аналогічні повноваження надані органам рибоохорони, як природоохоронним органам ст.60 Закону України «Про тваринний світ» та пунктом 6 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.10.2018 №512.
Згідно з пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.10.2018 №512 передбачено, що під час проведення рибоохоронних рейдів посадові особи рейдової групи забезпечують дотримання законодавства у галузі рибного господарства, здійснення заходів із запобігання, виявлення та припинення правопорушень, передбачених статтею 50,частинами третьою - п`ятою статті 85,статтями 85-1, 86-1, 88-1, 90, 91-2, статтею 164- в частині порушення порядку провадження господарської діяльності, пов`язаної з добуванням і використанням риби та інших водних біоресурсів, статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з абз.4,5 ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу.
Так, Вінницьким рибоохоронним патрулем видано наказ від 23 березня 2023 року № 58-О «Про встановлення весняно-літньої нерестової заборони на лов риби, інших водних біоресурсів в рибогосподарських водних об`єктах Вінницької області у 2023 року», відповідно до якого встановлені наступні терміни заборони у всіх річках та їх кореневих водах (руслах річок з усіма діючими рукавами, затоками та затонами) з 01 квітня по 20 травня (включно);
Згідно з пп. 4 п. 4 розділу IV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 №700, передбачено, що забороняється добування (вилов) у період нересту, за виключенням добування (вилову) водних біоресурсів на не заборонених органами рибоохорони ділянках рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) гачковими знаряддями (добування) вилову з кількістю гачків не більше двох на рибалку або спінінгом з однією штучною приманкою з берега.
Згідно з ч.3 ст.85 КУпАП порушення правил рибальства - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В силу ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Доводи зазначені позивачем спростовуються наступним чином.
Так, позивачем були наведені твердження того, що 28.08.2023 року було закрите кримінальне провадження, тому жодних протиправних дій не було встановлено. Однак суд розцінює це як тлумачення постанови дізнавача на користь себе, оскільки згідно змісту самої постанови, дізнавач закрив кримінальне провадження через відсутність у діянні позивача ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України. У свою чергу постановою № 080938 від 24.10.2023 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП. Таким чином, позивач ототожнює поняття кримінальної та адміністративної відповідальності, хоча вони є різними за своєю суттю.
Також на підтвердження доводів позивача, а саме того, що ним була придбана риба в особи на ім`я « ОСОБА_4 », суду не надано будь-яких доказів, і дане твердження спростовується письмовими пояснення позивача графі 8 протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 34 зв.). Також у судовому засіданні позивач підтвердив, що пояснення він писав особисто, без будь-якого примусу погроз та обіцянок.
Щодо строків притягнення позивача до відповідальності, то суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято рішення, адже відповідно до ч.7 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Кримінальне провадження закрито 28.08.2023 (а.с. 6), а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності датована 24.10.2023 (а.с. 5), тобто в межах трьох місячного строку з моменту закриття провадження у справі.
Також судом встановлене протиріччя у доводах позивача. Так у своїй відповіді на відзив, він заперечує те, що писав будь-які пояснення, а лише десь розписався на вказівку інспектора (а.с. 45-46), а у судовому засіданні 10.01.2024 на запитання суду ствердно відповів, що він особисто писав пояснення у 8 розділі протоколу про адміністративне правопорушення без будь-якого примусу, погроз чи обіцянок.
У позовній заяві та під час судового розгляду позивачем було зазначено, що риба була придбана, але не були уточнені конкретні обставини цієї покупки. Ця неповнота у викладі фактів викликає сумніви щодо правдивості показів.
На переконання суду суттю оскарження постанови є не захист від свавільних дій та оскарження дій суб`єкта владних повноважень, а намагання позивача уникнення відповідальності за заподіяну шкоду, яка зі змісту оскаржуваної постанови становить 167 586,00 грн (а.с. 35).
Враховуючи вищезазначене суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ст.85 КУпАП знайшов своє об`єктивне підтвердження як при винесенні постанови про адміністративне правопорушення так і під час розгляду справи. Постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням норм законодавства, що в повній мірі спростовують доводи позивача з приводу наявності порушень порядку складання та оформлення адміністративних матеріалів, а оскарження позивачем постанови в справі про адміністративне правопорушення, розцінюється, як намір позивача уникнути обов`язку відшкодування завданої шкоди.
Відповідач у межах спірних правовідносин діяв у відповідності до положень діючого законодавства, а отже не порушив право позивача. За таких обставин заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2-10, 72-77, 243-246, 250, 271, 286, 297 КАС України, ст. 85 КУпАП, суд
У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області Державного агентства меліорації та рибного господарства України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 080938 від 24.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 11.01.2024.

Суддя : Гопкін П. В.