Справа № 521/17429/23
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження №2-а/521/156/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідачі : Управління національної поліції в Одеській області Департаменту

патрульної поліції

Інспектор УПП в Одеській області Попов Владислав Вікторович

предмет позову : скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 17.06.2023 року постановою старшого інспектора лейтенанта поліції УПП в Одеській області Попова В.В. він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Підставою постанови стало порушення п. 12.4 ПДР, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306.

Позивач стверджував, що постанова винесена відповідачем з порушенням вимог закону, достатні, належні докази порушення ним Правил дорожнього руху відсутні.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідач скористався процесуальним правом надання відзиву, надавши суду докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову :

-компакт диск з відеозаписом лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів

-свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки

-лист Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо можливості використання TruCam LTI 20|20

-інструкція з використання лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів

-експертний висновок лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20|20

Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи, зупиняти транспортні засоби при порушенні ними правил дорожнього руху, в разі очевидних технічних несправностей, наявності інформації про причетність водія до правопорушень та на інших підставах, встановлених ст. 35 Закону «Про Національну поліцію».

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, затверджені ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил).

Посадові особи національної поліції відповідно до ст. 222 КУпАП мають право у разі невиконання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху зупиняти транспортні засоби та притягувати винних осіб до передбаченої законодавством відповідальності, забезпечують розгляд справ, віднесених до відання ДАІ.

За п. 12. 4 ПДР, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Закон передбачає застосування адміністративного стягнення лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (ст. 23 КУпАП).

За ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 3 ч.1ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Так, судом встановлено, що у відношенні позивача 17.06.2023 року інспектором УПП в Одеській області Поповим В.В. складена постанова серії САС №7181208 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка оспорюється.

За постановою позивач, керував автомобілем марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 за адресоою : м.Одеса, вул. Балківська, 115 зі швидкістю 73 км/год, що є порушенням п. 12.4 ПДР та тягне притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладений обов`язок всебічного, повного, об`єктивного з`ясування її обставин, зокрема, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення особою та вини цієї особи у його вчиненні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вирішуючи спір суд враховує, що за ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наданих відповідачем Управлінням національної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції доказів суд погоджується із доводами суб`єкта владних повноважень про правомірність прийнятого ним рішення.

Так, фіксація правопорушення здійснювалась відповідачем, що підтверджується компакт диском з відеозаписом лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів, фотофіксацією.

Швидкість руху вимірювалась відповідачем лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20|20 № ТС 000524.

Постанова про притягнення позивача до відповідальності складена за його участі.

Причина зупинки, суть порушення позивачу роз`яснені, копія постанови вручена.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Можливість використання лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03-30008, який засвідчує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» єдиною вимогою закону у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації є їх періодичні повірки та повірки після ремонту.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26595 надано відповідачем та є чинним на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначений «Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України», затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437, і становить 1 рік.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак.

Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 4.10.2018 року, узгоджується із КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію» (стаття 40), «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС 18.12.2018 № 1026.

Місце для роботи з приладом позначається відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму, в даному випадку знаком 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху", який позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів (сайт Департаменту патрульної поліції).

Так, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam врегульовано законодавством, а отримані за його допомогою докази є допустимими.

Будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості руху транспортного засобу позивачем суду не надані.

Докази, отримані за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam відповідають вимогам, визначеним ст. 251 КУпАП.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить обов`язку стаціонарного розміщення засобів вимірювальної техніки.

Не містить вказаного обов`язку і Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України від 08.12.2018 № 1026.

Використання лазерного вимірювача ТruCam в ручному режимі не впливає на точність вимірювання швидкості руху ТЗ.

Так, відповідно до витягу з інструкції з використання приладу TruCam (а.с. 38), виробником передбачені режими роботи приладу ручний/автоматичний.

При цьому ручний режим приладу використовується за умовчанням.

Тринога для закріплення приладу і роботи її в автоматичному приладі є додатковим аксесуаром, який не іде в комплекті з приладом.

Інформація з фотознімків та відеозапису, здійснених сертифікованим приладом TruCam підтверджує перевищення позивачем допустимої швидкості руху, а в сукупності з вище дослідженими доказами дозволяє встановити, що правопорушення зафіксовано в межах населеного пункту.

З наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач Управління національної поліції в Одеській області Депатратменту патрульної поліції прийняло постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, із ретельним збором та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши правильного висновку про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, стягнення обрано суб`єктом владних повноважень в межах санкції статті 122 ч.1 КУпАП.

При вирішенні спору суд враховує також, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу.

Належним відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України є саме відповідний орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, на який, зокрема положеннями КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах.

Так, позов до інспектора УПП в Одеській області Попова В.В. не ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись Розділом ІІ КАС України,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного тексу рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 8.01.2024 року

29.12.23