Справа № 380/24968/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ

10 січня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представників відповідача від 03 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху та від 22 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/24968/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (Відповідач), в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, за весь час затримки їх виплати з січня 2016 року по день фактичної виплати 23 травня 2023 року.

2. Зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, з січня 2016 року по день фактичної виплати 23 травня 2023 року.

Ухвалою судді від 27 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

06 листопада 2023 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від 03 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху, яке мотивоване тим, що позовну заяву подано позивачем без додержання вимог, передбачених статтями 160, 161 КАС України, з огляду на таке:

- позивач, який пропустив тримісячний строк звернення з цим позовом до суду, передбачений статтею 233 Кодексу законів про працю України, з порушенням вимог статті 161 КАС України не додав до позову відповідної заяви про поновлення строку, оформленої належним чином;

- позивач не виконав вимоги щодо зазначення у позовній заяві відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також щодо зазначення додатково відомостей, визначених у пункті другому частини п`ятої статті 160 КАС України, стосовно представника;

- позивач не додав до позовної заяви документ про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. Цей спір не пов`язаний з наявністю та відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій, та в цих правовідносинах відсутнє порушення права позивача, пов`язане саме зі статусом позивача як учасника бойових дій, тому судовий збір повинен бути сплачений позивачем на загальних підставах.

З огляду на викладене просить суд адміністративний позов адвоката Каверіна С.М., поданий в інтересах ОСОБА_1 , у справі № 380/24968/23 залишити без руху.

09 листопада 2023 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на клопотання представника відповідача від 03 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху, яке мотивоване тим, що вирішення питання щодо відповідності позову вимогам статей 160, 161 КАС України належить до виключної компетенції суду на стадії відкриття провадження у справі. Подаючи клопотання про залишення позовної заяви без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам КАС України, відповідач перебирає на себе повноваження суду, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами. До того ж подання учасниками справи клопотання про залишення позовної заяви без руху нормами КАС України не передбачено.

Щодо сплати судового збору представник позивача зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підстав пунктів 1, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Щодо строку звернення з цим позовом до суду представник позивача зазначає, що спірні у цій справі правовідносини виникли з моменту отримання позивачем відповіді Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) від 16 серпня 2023 року за № 11/7089-23-Вих про відмову у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів. Ураховуючи те, що позивач звернувся до суду 24 жовтня 2023 року, відсутні підстави вважати, що тримісячний строк звернення до суду ним пропущено.

З огляду на викладене просить суд у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви у справі № 380/24968/23 без руху відмовити.

22 листопада 2023 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від 22 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду, яке мотивоване тим, що у провадженні Львівського окружного адміністративного суду є адміністративна справа № 380/24967/23 за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказана обставина відповідно до пункту третього частини першої статті 240 КАС України є підставою для залишення позовної заяви позивача у цій справі без розгляду, про що й представник відповідача просить суд у своєму клопотанні.

24 листопада 2023 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від 24 листопада 2023 року, в якому він повідомляє, що у зв`язку з некоректною роботою системи «Електронний суд» позовну заяву ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії помилково було направлено до суду повторно, з огляду на що, 27 жовтня 2023 року Львівський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 380/24967/23. 24 листопада 2023 року представник позивача подав до Львівського окружного адміністративного суду заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 у справі № 380/24967/23 без розгляду.

Просить суд продовжити розгляд цієї справи.

Вирішуючи вказані клопотання представників відповідача, суд виходить з наступного.

Щодо клопотання представника відповідача від 03 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху суд зазначає таке.

Відповідно частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як встановлено частиною першою статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до вищевказаних норм процесуального законодавства питання залишення позовної заяви без руху належать до виключної компетенції судді, в провадженні якого знаходиться справа. Саме при отриманні позовної заяви та відкритті провадження у справі суддя вирішує процесуальні питання про залишення її без руху.

У цьому випадку суддею з урахуванням норм статей 160, 161, 171 КАС України відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін одноособово.

Щодо строку звернення до суду суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, стосуються вирішення питання щодо наявності чи відсутності у позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці».

Так, структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян.

З наведеного випливає, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, є складовими заробітної плати.

На належності сум компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати до складових належної працівникові заробітної плати, як коштів, які мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, наголошував і Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні виходив з того, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Так, держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

У пункті 2.2 рішення від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати є компенсаторною складовою доходу у вигляді заробітної плати працівника.

Виходячи з цього, очевидним є те, що спір про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, стосується заробітної плати (грошового забезпечення) військовослужбовця.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постановах від 05 травня 2022 року у справі № 380/8976/21, від 29 листопада 2023 року у справі № 560/11895/23, від 14 грудня 2023 року у справі № 560/11898/23.

Суд відзначає, що положення статті 122 КАС України не містять норм, які б урегульовували строки звернення осіб, які перебувають (перебували) на військовій службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Водночас такі строки встановлені КЗпП України, а саме частиною другою статті 233 цього Кодексу (у редакції Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року), відповідно до якої із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отож, починаючи з 19 липня 2022 року, з дати набрання чинності Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, законодавець установив тримісячний строк звернення з позовом до суду у справах про стягнення належної працівнику при звільненні заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовців).

Водночас суд, з огляду на предмет цього позову, відзначає, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України № 2050 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема сум індексації грошових доходів громадян). Зі свого боку компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі 7 прикордонним Карпатським загоном (військова частина НОМЕР_2 )) добровільно чи на виконання судового рішення.

За змістом статті 7 Закону № 2050 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

У постанові від 18 серпня 2023 року у справі № 460/4166/20 Верховний Суд вказав, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050 та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

З огляду на вказане Верховний Суд у згаданій постанові дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді власника або уповноваженого ним органу (особи) про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050 та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме, у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Суд встановив, що 04 серпня 2023 року представник позивача адвокат Каверін С.М. звернувся до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) з адвокатським запитом про нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячної додаткової грошової винагороди, нарахованої та виплаченої на виконання судового рішення за період з січня 2016 року по день фактичної виплати.

Відмова відповідача у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів оформлена листом за № 11/7089-23-Вих, який датований 16 серпня 2023 року.

Отже, саме з дати отримання вказаного листа-відмови у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про зобов`язання відповідача у судовому порядку виплатити компенсацію втрати частини доходів.

Зважаючи на те, що лист-відмова відповідача за № 11/7089-23-Вих датований 16 серпня 2023 року, а з цим позовом до суду позивач звернувся 24 жовтня 2023 року, тримісячний строк звернення, встановлений частиною другою статті 233 КЗпП України, позивачем не пропущений.

Тож доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення з цим позовом до суду є помилковими, тому суд їх відхиляє.

Щодо сплати судового збору суд зазначає таке.

У постанові від 07 грудня 2023 року у справі № 560/11400/23 Верховний Суд вказав, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є компенсаційною виплатою, передбаченою чинним законодавством, що відносить її до складових заробітної плати в розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці». Отже, позивачі під час розгляду справ про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За цих обставин у справі, що розглядається, предметом у якій є питання стягнення (нарахування та виплати) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тож доводи представника відповідача щодо необхідності сплати позивачем судового збору за подання цього позову є помилковими, тому суд їх відхиляє.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача від 03 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху.

Щодо клопотання представника відповідача від 22 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду суд зазначає таке.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд встановив, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі № 380/24967/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Отже, відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду у цій справі, оскільки у справі про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (справа № 380/24967/23) судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, відтак спір у вказаній справі судом не вирішується.

Беручи до уваги викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача від 22 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань представників відповідача від 03 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху та від 22 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Повний текст ухвали складено 10 січня 2024 року.

Суддя Клименко О.М.