Справа № 440/10926/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 р. Справа № 440/10926/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2023, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 21.09.23 по справі № 440/10926/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 врахувавши довідки про заробітну плату від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292, видані державним унітарним підприємством "Углереструктеризація", що знаходиться в м.Стаханов Луганської області з 09.06.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером і перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі №440/8171/21 (яке набрало законної сили 14.12.2021) позивачу призначена з 11.03.2021 пенсія за віком за Списком №1. При призначенні пенсії позивачем було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про заробітну плату від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292, виданих державним унітарним підприємством "Углереструктеризація". 08.06.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо врахування до розрахунку його пенсії наявних довідок про заробітну плату. Із листа відповідача від 07.07.2023 №1/Ж-02/8-1600/23 позивачу стало відомо, що відповідачем не зараховано його заробітну плату згідно довідок про заробітну плату від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292, виданих державним унітарним підприємством "Углереструктеризація". Вважає, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу заробітної плати, яку позивач отримував у державному унітарному підприємстві "Углереструктеризація" є неправомірними і необґрунтованими

Рішеннням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 довідок про заробітну плату від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292, виданих державним унітарним підприємством "Углереструктеризація.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 11.03.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , із врахуванням заробітної плати згідно довідок про заробітну плату від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292, виданих державним унітарним підприємством "Углереструктеризація", з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок ).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.08.21 по справі №440/8171/21, яке набрало законної сили 14.12.21, за результатами повторного розгляду заяви від 11.03.2021 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11.03.2021 з урахуванням пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж тривалістю 27 років 6 місяців 19 днів, в тому числі робота за Списком № 1 - 11 років 01 місяць 25 днів (зараховано вказані в рішенні суду періоди роботи, навчання та військової служби). Заробітну плату для обчислення пенсії враховано за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.12.2020.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 11.03.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , із врахуванням заробітної плати згідно довідок про заробітну плату від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №2925, виданих державним унітарним підприємством "Углереструктеризація", з урахуванням раніше виплачених сум, апелянт зазначає наступне.

Статтею 44 Закону №1058 передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 "Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" передбачено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.

Відповідно до положень частини 1-3 статті 9 Закону №1207 державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Як вбачається з наданих позивачем довідок про заробітну плату №292 від 16.02.2021, № 288 від 16.02.2021, №200 від 12.02.2021, №285 від 16.02.2021, ці довідки видані державним унітарним підприємством "Углереструктуризація", що знаходиться в м.Стаханов, Луганської області, та завірені печаткою луганської народної республіки, тобто ці довідка видані органом, що не утворений відповідно до Конституції та законів України і, як наслідок, враховуючи положення частин 1 та 3 статті 9 вищезазначеного Закону, такий документ є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідач не може враховувати при перерахунку пенсії довідку про заробітну плату, яка не підтверджується жодними документами та містить сумнівні відомості, оскільки видана органом, що не утворений відповідно до Конституції та законів України.

Апелянт зазначає, що управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а судом першої інстанції помилково не взято до уваги чинні норми законодавства України.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач 11.03.2021 звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До вказаної заяви позивач надав такі документи:

- військовий квиток НОМЕР_1 ;

- диплом НОМЕР_2 ;

- трудову книжку НОМЕР_3 ;

- довідки підприємства "Углереструктуризация" від 12.02.2021 №199, №200, №201, №202 та від 16.02.2021 №283, №284, №285, №287, №288, №289, №290, №291, №292, №295.

Рішенням відділу призначення пенсій (Чорнухинський район) Управління пенсійного забезпечення ГУПФУ в Полтавській області від 12.03.2021 №494 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно підпункту 1 частини 2 та частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі №440/8171/21 (яке набрало законної сили 14.12.2021), позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №494 від 12.03.2021 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком за Списком №1 в зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.03.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періодів його роботи з 16.01.1989 по 28.04.1989 на шахті "Анненська" на посаді підземного машиніста електровозу ІІІ розряду; з 02.09.1991 по 03.12.1991 на шахті "Анненська" на посаді підземного машиніста електровозу ІІІ розряду; з 19.12.1991 по 10.04.1993 на шахті "Вергелевськая" на посаді підземного машиніста електровозу ІV розряду; з 01.02.1994 по 24.11.1997 на шахті "Ленінська" спочатку на посаді учня гірноробочого, а у подальшому, на посадах підземного гірноробочого ІІ розряду та підземного машиніста електровозу, а також зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду з 01.09.1985 по 10.01.1989 його навчання в СПТУ №62 м. Стаханова по професії машиніст електровозу підземного та періоду з 13.05.1989 по 24.06.1991 проходження останнім служби в Радянській армії.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі №440/8171/21 за результатами повторного розгляду заяви від 11.03.2021 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11.03.2021 з урахуванням пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

08.06.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням всіх довідок про заробітну плату.

Листом від 07.07.2023 №1/Ж-02/8-1600/23 ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 про те, що в електронній пенсійній справі наявні довідки про заробітну плату №292 від 16.02.2021 року за період з 01.02.1994 по 30.11.1997; №288 від 16.02.2021 за період з 01.09.1991 по 31.12.1991; №200 від 12.02.2021 за період 01.12.1991 по 30.04.1993; №285 від 16.0.22021 за період з 01.08.1988 по 30.04.1989, видані Державним унітарним підприємством "Углереструктеризація", що знаходяться в м.Стаханов Луганської області, яке внесено до Переліку населених пунктів, на території якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що унеможливлює взяти їх до розрахунку пенсії.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врегульований статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

У відповідності до підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок від 25.11.2005 №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Відповідно до пункту 2.10 Порядку від 25.11.2005 №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

При цьому, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №709/1448/16-а, який в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2018 року по справі №527/1655/17.

З трудової книжки позивача від 16.01.1989 НОМЕР_3 встановлено, що:

- в період з 01.09.1985 по 10.01.1989 ОСОБА_1 проходив навчання в СПТУ №62 м. Стаханова по професії машиніст електровозу підземного;

- в період з 16.01.1989 по 28.04.1989 на шахті "Анненська" на посаді підземного машиніста електровозу ІІІ розряду з повним робочим днем під землею;

- в період з 13.05.1989 по 24.06.1991 ОСОБА_1 проходив службу в Радянській армії;

- в період з 02.09.1991 по 03.12.1991 позивач працював на шахті "Анненська" на посаді підземного машиніста електровозу ІІІ розряду з повним робочим днем під землею;

- в період з 19.12.1991 по 10.04.1993 позивач працював на шахті "Вергелевськая" на посаді підземного машиніста електровозу ІV розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.02.1994 по 24.11.1997 позивач працював на шахті "Ленінська" спочатку на посаді учня гірноробочого з повним робочим днем під землею, а у подальшому, на посадах підземного гірноробочого ІІ розряду з повним робочим днем під землею та підземного машиніста електровозу з повним робочим днем під землею.

Окрім того, позивачем були надані пенсійному органу також відповідні довідки Державного унітарного підприємства "Углереструктуризация", а саме:

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу від 16.02.2021 №283;

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу від 16.02.2021 №287;

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу від 12.02.2021 №199;

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу від 16.02.2021 №290;

- довідка про заробітну плату від 16.02.2021 №285;

- довідка про заробітну плату від 16.02.2021 №286;

- довідка про заробітну плату від 16.02.2021 №288;

- довідка про заробітну плату від 16.02.2021 №289;

- довідка про заробітну плату від 12.02.2021 №200;

- довідка про заробітну плату від 12.02.2021 №201;

- довідка про заробітну плату від 16.02.2021 №292;

- довідка про заробітну плату від 16.02.2021 №293;

- довідка про перенайменування шахт від 12.02.2021 №202;

- довідка про роботу з повним робочим днем від 16.02.2021 №284;

- довідка про роботу з повним робочим днем від 16.02.2021 №291.

При цьому, належних доказів в підтвердження недостовірності та неправдивості інформації, що міститься в довідках Державного унітарного підприємства "Углереструктуризация", за вищезазначені періоди роботи позивача матеріали справи не містять, а останні відкликані не були.

Натомість, відмовляючи позивачу врахувати спірні довідки від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292, пенсійний орган не навів жодного обґрунтування - розбіжність даних, невідповідність записам у трудовій книжці, наявність інших доказів, які б спростовували зміст довідок, тощо.

При цьому, довідки від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292 видані відповідно до вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та звітності, містять всі необхідні реквізити, підписані уповноваженою особою, скріплені печаткою та містять посилання на підставу видачі - особові рахунки нарахування заробітної плати.

Водночас, ні Порядком №22-1, ні іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні в архівній установі.

Разом з тим, згідно з абз. 1 та 2 ч.3 п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 цього ж Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме-сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження" м. Стаханов /перейменовано на Кодіївка/ Луганської області, де знаходиться Державне унітарне підприємство "Углереструктуризация", входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Також згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України", м. Стаханов /перейменовано на Кодіївка/ входить до переліку населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Згідно з частинами 1, 2 статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі частини 1 статті 17 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №0440/6809/18 дійшов висновку про можливість застосування названих загальних принципах ("Намібійські винятки"), сформульованих в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 04.03.2020 по справі № 235/2008/17, від 08.04.2020 по справі № 242/1568/17, від 25.02.2021 по справі № 522/6812/17 у подібних правовідносинах.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що неврахування вищезазначених довідок при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 є порушенням конституційних прав позивача на отримання ним належного пенсійного забезпечення.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права врахування при розрахунку пенсії довідок про заробітну плату від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292, виданих державним унітарним підприємством "Углереструктеризація", у зв`язку з знаходженням Державного унітарного підприємства "Углереструктуризация", що видало відповідні довідки, на території, непідконтрольній Українській владі та не перереєстрації його на території підконтрольній українській владі.

Водночас, права позивача порушені не рішенням, а бездіяльністю щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 довідок про заробітну плату від 12.02.2021 №200, від 16.02.2021 №285, №288 та №292, виданих державним унітарним підприємством "Углереструктеризація".

Таким чином, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд першої інстанції дійшов вичерпних висновків, що позовна заява підлягає задоволенню.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 по справі № 440/10926/23 - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова