Справа № 360/24/24
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/24/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши матеріали позовної заяви Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Територіального управління Служби судової охорони в Луганській області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якому позивач просить

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області вартість предметів однострою, строк експлуатації (носіння) яких не закінчився, в розмірі 2611 грн 66 коп.

Згідно з пунктами 3, 5 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга стаття 171 КАС України).

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Щодо строків звернення до суду.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правові засади організації та діяльності Служби судової охорони, статус працівників служби, а також порядок проходження служби в судовій охороні регламентовані Законом України від 02.06.2016 № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 160 Закону № 1402-VIII підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Згідно з частиною першою статті 161 Закону № 1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

За приписами частини шостої статті 161 Закону №1402-VIII територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Згідно з частиною першою статті 162-1 Закону № 140-VIII до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

Відповідно до частини третьої статті 165 Закону № 1402-VIII співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України Про Національну поліцію для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Отже, служба в судовій охороні є державною службою.

Частиною восьмою статті 163 Закону № 1402-VIII співробітники Служби судової охорони забезпечуються за рахунок держави одностроєм і знаками розрізнення.

Тобто, видача предметів однострою особистого користування особі, як і відшкодовування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, нерозривно пов`язане із проходженням особою публічної служби, так само як і сплата грошового забезпечення та стягнення безпідставно його отримання.

Наказом Служби судової охорони від 01.11.2023 № 264 затверджено Інструкцію із речового забезпечення у Службі судової охорони (далі Інструкція).

Згідно з пунктом 3.4 розділу ІІ Інструкції у разі звільнення співробітників Служби з підстав, передбачених п.п. 5-8, 10, 11 п. 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 4 квітня 2019 року № 1052/0/15-19 (зі змінами), вартість виданих їм предметів речового майна утримується з урахуванням строків носіння (експлуатації), які не закінчилися, що відображається в довідці-розрахунку на утримання вартості речового майна. Вартість речового майна вираховується з зазначених співробітників пропорційно часу, що минув з дати видачі речового майна включно до дати звільнення, зазначеної в наказі про звільнення.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що в разі звільнення працівника Служби судової охорони зі служби, ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Тобто, видача предметів однострою особистого користування особі, так само як і відшкодовування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, нерозривно пов`язане із проходженням особою публічної служби.

Таким чином, характер спірних правовідносин відноситься до спорів до яких підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України.

Судом встановлено, що наказом № 280 о/с від 05.08.2022 «По особовому складу» відповідача звільнено відповідно до підпункту 5 пункту 2 розділу ХІІ «Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони» та визначено суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування 2611,66 грн.

При цьому позовна заява подана 05.01.2024, тобто з пропуском місячного строку.

Заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивачем до суду не надано.

На підставі викладеного, позивачем не дотримано вимоги частини шостої статті 161 КАС України, яка передбачає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Для усунення вказаного недоліку позивачу потрібно подати заяву про поновлення строків звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 171 КАС України якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з дня отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Позивачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано паспорта громадянина України на ім`я відповідача та довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Для усунення вказаного недоліку позивачу необхідно надати зазначені документи.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якої позивач зазначає, що Оскільки станом на дату подання до суду позовної заяви ще не затверджено план асигнувань загального фонду бюджету у складі кошторису територіального управління Служби судової охорони у Луганській області на 2024 рік, не передбачені видатки для сплати судового збору у січні 2024 року та, відповідно, територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області не має права брати бюджетне зобов`язання та здійснювати платіж па суму 2422,40 гри (розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання до суду позовної заяви).

Водночас, у зв`язку з виниклою необхідністю, територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області звернулось до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня - Служби судової охорони, щодо формування кошторису, плану асигнувань загального фонду бюджету. Після прийняття Службою судової охорони, як головним розпорядником бюджетних коштів, рішення про відкриття асигнувань ТУ ССО у Луганській області для здійснення відповідних видатків, виділені бюджетні кошти в обов`язковому порядку будуть спрямовані на сплату судового збору за подання позовної заяви.

Щодо заяви позивача про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання суб`єктом владних повноважень до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 3028,00 гривень з 1 січня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру в розмірі 2611,66 грн.

Відтак, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подання позовної заяви через підсистему «Електронний суд», у розмірі 2422,40 грн (3028,00 грн х коефіцієнт 0,8).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Ідентична норма також закріплена у ст. 8 Закону України від08.07.2011№3674-VI Про судовий збір (далі Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI).

При цьому, достатньою підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи з податкового органу (центру зайнятості), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 133 КАС України, ст. 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, позивачем до позовної заяви не надано належних доказів на підтвердження скрутного майнового стану. У свою чергу, відсутність у бюджеті заявника видатків на сплату судового збору не свідчить про його тяжкий майновий стан, а відтак, не є підставою для відстрочення сплати судового збору у розмінні КАС України та Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху із наданням позивачу строку для їх усунення шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску; паспорт громадянина України на ім`я відповідача, довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків; документ про сплату судового збору у сумі 2422,40 грн в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 122, 160, 169, 172, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Територіального управління Служби судової охорони в Луганській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Територіального управління Служби судової охорони в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску;

- паспорт громадянина України на ім`я відповідача, довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків;

- документ про сплату судового збору у сумі 2422,40 грн в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37991110

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA4012499

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Луганський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена

СуддяІ.В. Тихонов