Справа № 953/22885/21
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2023 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді - Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря - Лущан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
ОСОБА_1 (далі: позивач) звернувся до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі: відповідач-1), Департаменту патрульної поліції (далі: відповідач-2) з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА№520651 від 22.11.2021, закриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має діагноз гіперметропія слабкого ступеня обох очей, пресбіопія обох очей, у зв`язку з чим, погано бачить вдалину та носить окуляри. Під час носіння окулярів позивач не вдягає захисної маски або респіратора, що закривають ніс та рот, оскільки під час дихання тепле повітря з легенів через ніс та рот піднімається вверх до окулярів та скло лінз окулярів запотіває, внаслідок чого, через окуляри неможливо бачити. 22.11.2021 о 20:50 год. позивач прибув до поштового відділення за адресою: м. Харків, Площа Привокзальна, буд.2, з метою направлення поштових рекомендованих листів з чотирма скаргами на бездіяльність органу досудового розслідування у кримінальному провадженні. Працював зі скаргами, додатками та конвертами на Головпоштамті, за закриття якого вирішив перейти до зали очікування залізничного вокзалу «Харків-Пасажирський». За необхідності роботи в окулярах, задля запобігання запотіванню лінз, не вдягнув захисної маски. Під час поспішної ходьби тимчасово зняв окуляри та без захисної маски, знятої з обличчя раніше, за письмової роботи з документами, піднявся сходами до Центральної зали та попрямував до зали очікування продовжувати роботу з документами. В центральній залі співробітник патрульної поліції Овсянік А.В. склав стосовно позивача оскаржувану постанову через перебування останнього на території залізничного вокзалу без засобів індивідуального захисту, а саме: захисної маски чи респіратора, що закриває ніс та рот. На думку позивача, складена стосовно нього постанова незаконна, за не врахування вад зору, крайньої необхідності підготовки та направлення до 23год., тобто часу відправлення останнього потягу «Харків-Козача Лопань», скарг до відповідних інстанцій, необхідності вчасного повернення додому, ігнорування інших громадян, які пройшли повз без масок, відсутність навколо людей на відстані 3-х метрів, попередні вимоги працівників поліції вважає перешкоджанням направленню скарг. Вважає, що з урахуванням положень ст. 18 КУпАП, за неможливості усунення небезпеки, спричиненої подіями, викладеними у скаргах інакше, як роботі над скаргами без окулярів та їх вчасного відправлення, його дії не є адміністративним правопорушенням.
10.11.2023 р. представником відповідача поданий відзив на позов в якому він посилається на законність оскаржуваної постанови та зазначає, що 22.11.2021 о 21:05 ОСОБА_1 знаходячись на території залізничного вокзалу «Харків-Пасажирський» перебував без засобів індивідуального захисту, а саме: захисної маски чи респіратора, що закривають ніс та рот, чим порушив пп.1 п.10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020. Інспектор поліції підійшов до позивача, представився, пояснив мету звернення, роз`яснив права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.За результатами розгляду справи, згідно з вимогами ст.ст. 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, поліцейським встановлений факт вчинення позивачем порушення вимог пп.1 п.10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП.
До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач причини неявки не сповістив, що у відповідності до положень ч.3 ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд висновує:
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" громадяни зобов`язані, зокрема, піклуватися про своє здоров`я та здоров`я і гігієнічне виховання своїх дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян.
В свою чергу, ст. 3 Конституції України задекларовано як найвищу соціальну цінність здоров`я та безпеку людини, наявність у держави позитивного обов`язку охороняти життя людини та громадянина, у т.ч. з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Так, ст. 29 Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-III, передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.
З 12.03.2020 по 31.04.2021 на усій території України встановлений карантин, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами), від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, строк дії карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392 та від 22.07.2020 № 641, з урахуванням змін, внесених постановами КМУ № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, продовжено до 31.03.2022.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ст. 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".
Крім цього, зазначеним Законом внесені зміни до ст. 222 КУпАП, яка визначає повноваження органів національної поліції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, шляхом доповнення ч. 1 ст. 222 КУпАП, після цифр "44" словами і цифрами "частина друга статті 44-3". Відповідно до вказаних змін, що набрали чинності 21.11.2020, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч .2 ст. 44-3 КУпАП.
Так, відповідно до ч.2 ст.44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Положення ст.251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Згідно ст. 252 КУпАП орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
При цьому, суд зазначає, що положення постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020 на час виникнення спірних правовідносин були чинними, неконституційними не визнавались, відповідно, обов`язкові для виконання на всій території України.
З матеріалів справи вбачається, що 22.11.2021 інспектором 1 батальйону 3 роти 2 взводу УПП в Харківській області лейтенантом поліції Овсяніком А.В. винесено постанову серії ЕГА №520651 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної за перебування 22.11.2021 у м. Харків, на Площі Привокзальній,1, без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски чи респіратора, що закриває ніс та рот, в т.ч. виготовлених самостійно. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.
Факт перебування позивача на території залізничного вокзалу «Харків-Пасажирський» під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, ним фактично не заперечується, а доводи зводяться до неможливості складання документів у вдягнутих засобах індивідуального захисту при використанні окулярів. Наведене свідчить про порушення позивачем карантинних обмежень, визначених вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України. Доводів про неможливість складання документів, зазначених у позові, заздалегідь до відправлення необхідного позивачу потягу та не в громадському місці, позивачем не наведено. Виключень, щодо незастосування обмежувальних протиепідемічних заходів до осіб з вадами зору законодавством не передбачено.
Отже, не виконавши встановлені Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, позивач свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей,відтак, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП.
Таким чином, складаючи оскаржувану постанову співробітник поліції діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлених Законом, у зв`язку з чим, підстави задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, КАС України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено 17.11.2024.
Суддя Н.В. Єфіменко