Справа № 580/11661/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року справа № 580/11661/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/11661/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА

06.12.2023 вх. №54576/23 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області від 14.11.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врахувавши страховий стаж згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 за період з 20.06.1991 до 31.12.1994 та не зараховану архівну довідку №576 про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

11.12.2023 згідно з ухвалою суду прийнята позовна заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідно до ч.2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що позивач звернувся 09.11.2023 до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі- Закон №796), що за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області - за результатом розгляду заяви від 09.11.2023 прийняте рішення від 14.11.2023 №32 про відмову у призначенні пенсії, позаяк у архівній довідці №576 про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 04.05.1986 до 21.05.1986 не зазначений населений пункт чи об`єкт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. До страхового стажу не зарахований період роботи з 20.06.1991 до 31.12.1994 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 20.06.1991, наявне виправлення в даті звільнення та даті наказу про звільнення. Позивач вважає рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.11.2023 протиправним, позаяк має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується копією відповідного посвідчення серії НОМЕР_3 від 22.07.2022. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 6 статті 162 КАС України у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 . Черкаською обласною державною адміністрацією видане посвідчення серії НОМЕР_3 - ОСОБА_1 учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).

Згідно записів у військовому квитку ОСОБА_1 НОМЕР_5 позивач з 03.05.1986 до 22.05.1986 брав участь в роботах з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з довідкою від 16.11.1992, виданою Черкаською міською поліклінікою №2, ОСОБА_1 з 03.05.1986 до 22.05.1986 брав участь в роботах з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно архівної довідки від 27.06.2022 №179/1/3717, виданої галузевим державним архівом Міністерства оборони України, ОСОБА_1 проходив збори у в/ч НОМЕР_6 з 04.05.1986 до 21.05.1986. В наказі командира в/ч НОМЕР_6 зазначено про вибуття ОСОБА_1 04.05.1986 на Чорнобильську АЕС та також прибуття 17.05.2018 з м. Чорнобиль.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 20.06.1991 до 31.12.1994 працював контролерем 103 загону ВОХР Черкаського ОПТЕС.

09.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

14.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняте рішення №32 про відмову у призначенні пенсії за віком, позаяк у архівній довідці №576 про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 04.05.1986 до 21.05.1986 не зазначений населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. До страхового стажу не зарахований період роботи з 20.06.1991 до 31.12.1994 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 20.06.1991 через наявне виправлення в даті звільнення та даті наказу про звільнення.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що належить скасувати, тому звернувся до суду з позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. Згідно з частиною першою статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод та не виключає можливості законодавця при регулюванні питань соціального забезпечення встановлювати певні відмінності щодо обсягу такого забезпечення. Відповідно до ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.03.2002 №5-рп/2002 зазначив на недопустимість скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У Рішенні від 17.07.2018 №6-р/2018 Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків. Такі гарантії, пільги та компенсації є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку. Пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб під час внесення змін до законодавства України. Відповідно до ст. 3 Конституції України держава відповідає перед людиною за свою діяльність (частина друга), зобов`язує державу обґрунтовувати зміну законодавчого регулювання, зокрема, у питаннях обсягу пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 15 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796 або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом. Право призначення пенсії особам, постраждалим унаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом №796. Відповідно до ч. 3 статті 65 Закону № 796 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) посвідчення учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до статті 9 Закону №796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ст. 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на території радіактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, що дає паво на зменшення пенсійного віку на 10 років.

Верховний Суд у постанові від 16.05.2018 у справі № 280/1162/16-а зазначив (пункт 14) обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу.

Згідно із ч.1 статті 15 Закону №796 підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (чинного на момент видачі посвідчення позивачу), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 до 31.12.1986 не менше 5, а в 1987 році не менше 14 календарних днів, віднесених до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

У пункті 11 Порядку зазначається на підставі яких документів видається посвідчення - одного з таких документів: довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження; довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними, документами (наказ чи розпорядження про відрядження до І-зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження.

Правлінням Пенсійного фонду затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1). Відповідно до розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Відповідно до пп. 5 п. 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії і на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжений за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (пункт 4.3 Порядку №22-1). Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Документом, що підтверджує призначення особі пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається відповідно до Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 № 26-1 (пункт 4.9 Порядку №22-1).

Відповідно до статті 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 4).

Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17, у постанові від 11.07.2019 у справі №683/737/17 та у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а зазначив: відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудової книжки, її облік, зберігання та видачу несуть саме спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність та негативні наслідки за порушення при веденні записів у трудову книжку повинні настати саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб?єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а зазначив, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, працювали або проживали визначену кількість років у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення та мають визначений страховий стаж.

Суд встановив, що ОСОБА_1 має видане Черкаською обласною державною адміністрацією посвідчення серії НОМЕР_3 - учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), доказів про анулювання/відкликання посвідчення серії НОМЕР_3 матеріали справи не містять.

Відповідач у контексті повноважень перевірки інформації за наявного посвідчення, довідок та процесуального тягаря доказування не обґрунтував належними доказами на спростування позиції позивача участь позивача у період з 03.05.1986 до 22.05.1986 у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у зв`язку із довідкою від 16.11.1992 Черкаської міської поліклініки, де зазначається, що позивач у період з 03.05.1986 до 22.05.1986 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС.

Верховний Суд у постанові від 30.08.2022 у справі № 357/6372/17 зазначив: єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.5 статті 242 КАС України суд під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення).

Покликання пенсійного органу - відповідача у спірному рішенні щодо не зарахування періоду роботи через наявне виправлення в даті звільнення та даті наказу про звільнення, не може слугувати підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії, позаяк відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 4). Позивач у спірних правовідносинах заповнення трудової книжки не є посадовою особою роботодавця.

Надаючи оцінку змісту позовної вимоги про визнання протиправним рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 14.11.2023 №32, суд зазначає таке.

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб?єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи із визначеними документами, що подаються до уповноваженого органу пенсійного фонду в установленому порядку.

Беручи до уваги зміст ч.5 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ураховуючи практику Верховного Суду, суд зазначає, що наявне у ОСОБА_1 посвідчення - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) за відсутності переконливих доказів зворотного підтверджує участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Суд доходить висновку, що відповідач не розмежував з проведенням перевіркою обставин участі позивача у період з 04.05.1986 до 21.05.1986 у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та недоліків оформлення трудової книжки, тому ухвалив протиправне (немотивоване) без пов`язаності наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення за наявного посвідчення і передчасне рішення від 14.11.2023 №32 без урахування усіх обставин справи, без всебічного, повного та об`єктивного розгляду доводів та поданих позивачем документів до заяви про призначення пенсії, без використання власних повноважень для перевірки сумнівів.

Принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи у межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду; вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких вихід обґрунтований (мотивований) судом у рішенні (висновки Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 757/30991/18-а).

Законом №1058 на відповідачів покладений обов`язок прийняття рішення про перерахунок пенсії та зарахування стажу, проте суд не підміняє функціонал органу виконавчої влади як агента держави.

Надаючи оцінку позовній вимозі про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, суд зазначає таке.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного права особи і вправі обрати найбільш ефективний спосіб захисту такого права, який відповідає характеру порушення з урахуванням обставин конкретної справи, однак, перебирання непритаманних суду повноважень суб`єкта владних повноважень неможливе за відсутності всіх умов, необхідних для втручання у дискреційні повноваження відповідного суб`єкта. Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає усім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21).

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на те, що відповідач немотивовано, передчасно і неправомірно ухвалив управлінське рішення - протиправно відмовив позивачу у наданні мотивованої відповіді під час розгляду заяви про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку без демонстрації сприяння у реалізації прав ОСОБА_1 і власної перевірки отриманих документів, тому суд визнає за встановлених обставин, що у відповідача наявні дискреційні повноваження щодо можливості вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень - мотивованої відмови з урахуванням заходів перевірки відомостей (у т.ч. витребовування документів, що взяті до уваги під час видачі посвідчення з отриманням роз`яснень уповноважених суб`єктів публічної адміністрації), для сприяння позивачеві у реалізації права на пенсійне забезпечення з ухваленням законного рішення.

Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом. Органам публічної влади заборонено використовувати свої повноваження з неналежних мотивів або з неналежною ціллю, навіть якщо результат буде подібний до досягнутого в рамках законних дій. Принцип належного врядування не має перешкоджати органам влади виправляти ненавмисні помилки, навіть ті, яких вони припустились внаслідок недбалості (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке. Зважаючи на те, що прийняте рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.11.2023 №32 є немотивованим і протиправним, позаяк прийнято без всебічного, повного та об`єктивного розгляду і перевірки усіх поданих позивачем документів до заяви ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку щодо підтвердження участі позивача у період з 03.05.1986 до 22.05.1986 у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у зв`язку із відомостями довідки від 16.11.1992 Черкаської міської поліклініки, де зазначається, що позивач у період з 03.05.1986 до 22.05.1986 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, тому ухвалене без обґрунтування підстав - чому саме відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області дійшов оспорюваного висновку про відмову без перевірки документів щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи за наявного посвідчення серії НОМЕР_3 про статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, чим не сприяв позивачеві у реалізації права на пенсійне забезпечення, тому належить скасувати рішення від 14.11.2023 №32 у контексті обраного самостійного способу захисту порушеного майнового права (легітимні очікування) позивача.

З урахуванням повноважень суду відповідно до ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на спектр повноважень відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обставин розгляду заяви позивача від 09.11.2023 про призначення дострокової пенсії за віком, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту права позивача на пенсійне забезпечення з огляду на принципи належного врядування необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача від 09.11.2023 про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку з урахуванням підходів клінтоорієнтованого сервісу, висновків суду та дотриманням вимог ч.5 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору (посвідчення серії НОМЕР_3 учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році - категорія 2), відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.11.2023 №32 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 09.11.2023 про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із урахуванням висновків суду у мотивувальній частині рішення.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Копію рішення направити сторонам у справі:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області [вул. Соборності 66, м. Полтава, 36014, ].

Рішення суду складене 12.01.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА