Справа № 308/13448/23
Суддя: Дегтяренко К. С.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської областів складі:

головуючого судді Дегтяренко К.С.

з участю секретаря судових засідань Чейпеш В.В.

у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 27 липня 2023 року відносно нього винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення зафіксованого не в автоматичному режимі ЕАС № 7408109, зміст вказаної постанови йому не зрозумілий, оскільки наданий йому примірник абсолютно нечитабельний. Зі слів поліцейського, він зрозумів, що керував транспортним засобом без посвідчення водія, і за це притягнутий до адміністративної відповідальності, однак це не відповідає дійсності, оскільки він пред`явив посвідчення водія у застосунку ДІЯ. Позивач вказує на те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та не підтверджена жодними доказами.

25.09.2023 року предстанвиком відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що 27.07.2023 року патрульними поліцейськими на вул. І.Дендеші, 39 помічено водія електроскутера без номерного знаку, який рухався без шолома без документів на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим водієм було порушено п. 2.3.а. та 2.1 ПДР України, внаслідок чого було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП. Крім того зазначили, що позивачем дійсно було пред`явлено поліцейським посвідчення водія категорії «В», разом з тим керючи електроскутером, водій повинен був пред`явити посвдчення водія категорії «А-1», однак таке останнє не пред`явив, оскільки такого не має.

11.01.2024 року представником позивача подано клопотання в якому просить посмтанову скасувати провадження закрити, через відсутність фактичного належного розляду справи, а сааме порушення ст. 278, 280 КУпАП, оскільки особою яка складала постанову та відповідно проводила розгляд справи, не було роз`яснено прав ОСОБА_1 , разом з тим права роз`яснювуались особі іншим патрульним поліцейським, який участі у розгляді справи не приймав.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, про що повідомлено учасників справи.

В судове засідання 11.01.2043 року:

позивач та його представник не з`явились, разом з тим подали клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять задовольнити позов.

представник відповідача подав до суду заяв про проведення розгляду справи у його відсутності за наявними матеріалами справи.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.222 КпАП України органи Національної поліції окрім іншого розглядають справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що 27 липня 2023 року відносно позивача складено постанову серії ЕАС № 7408109 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Згідно постанови, 27.07.2023 року ОСОБА_1 на вул. І.Дендеші, 39 в м. Ужгород, керував електроскутером без мотошолома та без документів на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим водієм було порушено п. 2.1.а. ПДР України.

Відповідно до пункту 2.1.а. Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху України визначено, що право на керування транспортними засобами особам може бути надано: мототранспортними засобами та мотоколясками (категорії А1, А) з 16-річного віку;

автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великовагових і небезпечних вантажів, з 19-річного віку; автобусами, трамваями та тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DE, Т) з 21-річного віку.

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше (змінено 11.11.2020);

Електроскутер, яким керував ОСОБА_1 при вчиненні правопорушення, як встановлено поліцейськими на місці зупинки належить до категорії А1, протилежного суду не доведено.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 отримав право на керування транспортними засобами, категорії В.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами дорожнього руху (ПДР) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України( даліКАС) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП, на вимогу поліцейського пред`явив посвідчення водія в додатку «Дія» , а тому вказана постанова є незаконною.

Судом був оглянутий відеозапис, наданий представником відповідача, який спростовує твердження позивача, щодо наявності у нього посвідчення водія відповідної категорії.

Щодо посилання представника позивача, на відсутність фактичного належного розляду справи, а сааме порушення ст.ст. 278, 280 КУпАП, оскільки особою яка складала постанову та відповідно проводила розгляд справи, не було роз`яснено прав ОСОБА_1 , разом з тим права роз`яснювуались особі іншим патрульним поліцейським, який участі у розгляді справи не приймав, суд до таких ставиться критично.

Патрулювання здійснюється, як правило, поліцейським екіпажем, відтак не виключає участь кількох поліцейських в оформленні правопорушення, а відтак встановлення обставин, проведення відеозйомки, оформлення матеріалів, роз`яснення прав і т.і.

З оглянутого судом відеозапису, вбачається, що двоє поліцейських екпіажу, здійснювали з`ясування обставин вчиненого правопорушення, фіксацію вказаного правопорушення, роз`яснення гр. ОСОБА_1 його суті та в подальшому одним з поліцейських були роз`яснені його права, вказані дії поліцейських не суперечать вимогам Закону України «Про національну поліцію» та відповідній Інструкції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент вчинення правопорушення, а саме 27 липня 2023 року у позивача ОСОБА_1 , було відсутнє право на керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки згідно посвідчення водія він отримав право на керування транспортними засобами , категорії В, а не А1.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, .

Суддя Дегтяренко К.С.