Справа № 440/16809/23
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/16809/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", третя особа: Військова частина НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", третя особа: Військова частина НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову медичної військово-лікарської комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" оформлений довідкою №33 від 27.02.2023 відносно солдата В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати медичну військово-лікарської комісію Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" повторно розглянути медичні документи ОСОБА_1 із врахуванням довідок військової частини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.02.2023 ОСОБА_1 отримав довідку № 33 Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", в якій зазначено: Діагноз і постанова комісії: "Часткова атрофія правого зорового нерву" Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. "Далекозорість слабкого ступеню обох очей. Розбіжна оперована косоокість правого ока без збереження бінокулярного зору. Рефракційна амбліопія тяжкого ступеню правого ока. Гострота зору 0,07 н.к./0,7". Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Обмежено придатний до військової служби.

Позивач не погоджується із висновком, зробленим Відповідачем у довідці № 33 від 27.02.2023 оскільки після проходження лікування позивач проходить службу, керівництво медичної частини військової частини не робить ОСОБА_1 направлення на МСЕК для встановлення відсотку втрати працездатності, оскільки як вважає позивач, його діагноз сформульований так, що одне захворювання пов`язане з проходженням військової служби, а фактично воно пов`язане з із захистом Батьківщини. Позивач був госпіталізований із перших позицій і, як він вважає, фактично захищав Батьківщину, але цього не відображено у медичній документації.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 прийнято до свого провадження дану позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування свої правової позиції відповідач зазначив наступне. Згідно з абзацом першим підпункту "ґ" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ №402: "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби". Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ №402.

Часткова атрофія правого зорового нерву патогенетично не може сформуватися за 15 днів перебування позивача в зоні бойових дій під час несення служби на посаді радіотелеграфіста радіостанції, на якій відсутні посилені зорові навантаження. Відповідач зазначає на те, що ступінь придатності до військової служби також не змінилася. Під час мобілізації ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним. Під час проходження М(ВЛ)К ДУ ТМО ОСОБА_1 також визнаний обмежено придатним до військової служби. Враховуючи вищезазначене, М(ВЛ)К ДУ ТМО не встановлено причинний зв`язок часткової атрофії правого зорового нерву (на фактично невидячому правому оці) ОСОБА_1 із захистом Батьківщини, але встановлено причинний зв`язок з проходженням військової служби.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у період з 12.09.2022 по 27.09.2022 позивач безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів у смт. Золочів Харківської області, ОУВ "Харків" Харківської області.

27.02.2023 ОСОБА_1 отримав довідку № 33 Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", в якій зазначено: Діагноз і постанова комісії: "Часткова атрофія правого зорового нерву" Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. "Далекозорість слабкого ступеню обох очей. Розбіжна оперована косоокість правого ока без збереження бінокулярного зору. Рефракційна амбліопія тяжкого ступеню правого ока. Гострота зору 0,07 н.к./0,7". Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Обмежено придатний до військової служби.

Позивач не погоджується із висновком, зробленим Відповідачем у довідці № 33 від 27.02.2023 оскільки після проходження лікування позивач проходить службу, керівництво медичної частини військової частини не робить ОСОБА_2 направлення на МСЕК для встановлення відсотку втрати працездатності, оскільки як вважає позивач, його діагноз сформульований так, що одне захворювання пов`язане з проходженням військової служби, а фактично воно пов`язане з із захистом Батьківщини. Позивач був госпіталізований із перших позицій і, як він вважає, фактично захищав Батьківщину, але цього не відображено у медичній документації.

Позивач не погоджуючись із висновком відповідача, вважаючи що його хвороби виникли під час та через проходження ним військової служби та участі у бойових діях, направлених на захист Батьківщини і це має бути зазначено у свідоцтві про хворобу, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію; мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

У ст. 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону № 3543-XII з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-XII).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

За змістом ч. 1-3 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

В ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Частиною 3 ст. 37 Закону № 2232-XII встановлено обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів стати на військовий облік після прибуття до нового місця проживання в семиденний строк та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Відповідно до приписів вищевказаної ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Згідно із п. 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з п. 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до п.п. 2.6.1 п. 2.6 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей. На підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи. (п.п. 2.6.2, 2.6.7 п. 2.6 розділу І Положення № 402).

Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу II Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно з п. 1.1 глави 1 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Пунктом 6.1 глави 6 розділу II Положення № 402 встановлено, що направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

У разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи ( п. 6.4, 6.5 глави 6 розділу II Положення № 402).

Згідно п. 6.11, 6.12 глави 6 розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження). Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

У разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці за станом здоров`я не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.

Пунктами 20.1, 20.2 глави 20 розділу II Положення № 402 встановлено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Згідно п. 22.1 глави 22 розділу II Положення № 402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК). Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.

Відповідно до п. 22.3 глави 22 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину.

Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.

За приписами п. 22.5 глави 22 розділу II Положення № 402 Свідоцтво про хворобу у воєнний час складається на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Судом встановлено, що 27.02.2023 ОСОБА_1 отримав довідку № 33 Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", в якій зазначено: Діагноз і постанова комісії: "Часткова атрофія правого зорового нерву" Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. "Далекозорість слабкого ступеню обох очей. Розбіжна оперована косоокість правого ока без збереження бінокулярного зору. Рефракційна амбліопія тяжкого ступеню правого ока. Гострота зору 0,07 н.к./0,7". Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Обмежено придатний до військової служби.

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , підписаної 15.07.2022 ВЛК Полтавського ОМТЦК та СП, позивачеві встановлено: «Складний гіперметропічний астигматизм обох очей з різницею в 2 головних меридіанах 1,0Д на правому оці. Амбліопія високого ступеню правого ока, оперована розбіжна косоокість правого ока, відсутність бінокулярного зору (характер зору монокулярний OS). Периартрит лівого колінного суглобу»; визначено ступінь придатності: «Обмежено придатний до військової служби у воєнний час»; застосовано ст.29 Б Розкладу хвороб станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Вказаним рішенням ВЛК підтверджено, що на момент мобілізації позивач мав значне порушення зорових функцій у вигляді відсутності бінокулярного зору (тобто відсутності зору обома очима одночасно).

У позовній заяві позивач стверджує, що 27.09.2022 року він повністю втратив зір.

Відповідно до виписки з медичної карти офтальмологічного відділення Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2, де ОСОБА_1 проходив лікування у період з 27.09.2022 по 14.10.2022, вказані скарги на зниження зору обох очей з дитинства, про відсутність зору не вказується.

Під час лікування у вищезазначеному медичному закладі встановлено діагноз: «Часткова низхідна атрофія зорового нерву обох очей, амбліопія високого ступеню, розбіжна косоокість правого ока, змішаний астигматизм слабкого ступеню лівого ока».

Цей діагноз не підтверджує повної втрати зору, про яку стверджує позивач.

Порівнюючи гостроту зору з моменту мобілізації до моменту виписки з офтальмологічного відділення Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 та на момент огляду на М(ВЛ)К ДУ ТМО видно, що суттєвих змін гостроти зору не відбулося:

Коливання гостроти зору обумовлено значними фізичними навантаженнями в зоні бойових дій, які протипоказані військовослужбовцям з обмеженою придатністю. У даному випадку ці навантаження тривали 15 діб, після чого ОСОБА_1 був госпіталізований до Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2. Рішення ВЛК, що включає діагноз, причинний зв`язок та ступінь придатності, приймається на момент огляду на ВЛК відповідно до даних, отриманих на момент медичного огляду фахівцями штатної М(ВЛ)К при проведенні обстеження.

Станом на 20.02.2023 при огляді ОСОБА_1 М(ВЛ)К ДУ ТМО діагностовано лише часткова атрофія правого зорового нерву замість раніше встановленої часткової низхідної атрофії обох зорових нервів, тобто спостерігається позитивна динаміка функції зорових нервів. Ці зміни очного дна ніяким чином не впливали на вже наявне значне порушення зорових функцій у вигляді відсутності бінокулярного зору ще на момент мобілізації (позивач фактично бачить лише одним оком).

Часткова атрофія правого зорового нерву не була діагностована у ОСОБА_1 під час мобілізації, а лише на момент звернення за медичною допомогою до Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2, втім в подальшому позивач не проходив лікувань з приводу цієї патології по поверненню з зони бойових дій.

Згідно з абзацом першим підпункту «ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ №402: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ №402.

Часткова атрофія правого зорового нерву патогенетично не може сформуватися за 15 днів перебування позивача в зоні бойових дій під час несення служби на посаді радіотелеграфіста радіостанції, на якій відсутні посилені зорові навантаження. Ступінь придатності до військової служби також не змінилася. Під час мобілізації ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним. Під час проходження М(ВЛ)К ДУ ТМО ОСОБА_1 також визнаний обмежено придатним до військової служби.

Враховуючи вищезазначене, М(ВЛ)К ДУ ТМО не встановлено причинний зв`язок часткової атрофії правого зорового нерву (на фактично невидячому правому оці) ОСОБА_1 із захистом Батьківщини, але встановлено причинний зв`язок з проходженням військової служби.

Так, згідно з п.7 розділу ІІ Положення про ДУ ТМО, затвердженого наказом МВС України від 02.03.2020 року № 206, до складу ДУ ТМО входить медична (військово-лікарська) комісія.

Серед основних завдань ДУ ТМО є проведення медичною (військово-лікарською) комісією лікарської та військово-лікарської експертиз (п.4.розділу ІІ Положення про ТМО).

М(ВЛ)К) ДУ ТМО у своїй діяльності керується чинним законодавством України, зокрема вимогами наказу МВС України від 03.04.2017 №285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС» (далі Положення про М(ВЛ)К), іншими нормативно-правовими актами з питань військово лікарської експертизи. При здійсненні військово-лікарської експертизи щодо військовослужбовців НГУ М(ВЛ)К керуються Положенням про військово-лікарськуекспертизу в ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

До основних завдань М(ВЛ)К входить «визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу)» (п.п.3, п.3, розділ І Положення про М(ВЛ)К

При проведенні військово-лікарської експертизи військовослужбовцям НГУ штатна М(ВЛ)К ДУ ТМО керується вимогами Розділу VІІ Положення про М(ВЛ)К «Проведення військово-лікарської експертизи кандидатам на військову службу за контрактом, службу у військовому резерві та військовослужбовцям НГУ». Згідно з п.1 Розділу VІІ, кандидати на військову службу, резервісти та військовослужбовці проходять медичний огляд у ВЛК, розташованих за місцем дислокації військових частин НГУ, відповідно до цього Положення та Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Згідно з п.11 розділу VIII Положення про М(ВЛ)К «Постанови військово-лікарських комісій», постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) військовослужбовців НГУ приймаються в формулюваннях, передбачених Положенням про ВЛЕ у ЗС України (Положення про військово лікарську експертизу в ЗСУ, затверджене наказом Міністерства оборони України від14.08.2008 №402).

Причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 «часткова атрофія правого зорового нерву», що міститься у довідці М(ВЛ)К ДУ ТМО від 27.02.2023 №33, встановлений М(ВЛ)К ДУ ТМО з урахуванням підпункту «д» пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення про ВЛЕ у ЗС України у формулюванні «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності».

Таке формулювання застосоване тому, що діагноз часткова атрофія правого зорового нерву» вперше встановлений у ОСОБА_1 в період служби у військовій частині (під час лікування у Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті №2).

Щодо решти діагнозів, встановлених у ОСОБА_1 «Далекозорість слабкого ступеню обох очей. Розбіжна оперована косоокість правого ока без збереження бінокулярного зору, рефракційна амбліопія високого ступеню правого ока. Гострота зору 0,07 н. к/0,7», причинний зв`язок встановлений М(ВЛ)К ДУ ТМО з урахуванням підпункту «е» пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення про ВЛЕ у ЗС України у формулюванні "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби». Патогенетично розвиток захворювання ОСОБА_1 (далекозорість слабкого ступеню обох очей. Розбіжна оперована косоокість правого ока без збереження бінокулярного зору, рефракційна амбліопія високого ступеню правого ока. Гострота зору 0,07 н. к/0,7) почався до мобілізації на військову службу в липні 2022 року, ступінь придатності до військової служби на момент мобілізації та на час звільнення є однаковою, визначається ст.26б, 29б, 31б Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово лікарську експертизу в ЗСУ, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Тобто військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.

Таким чином, штатна медична (військово-лікарська) комісія ДУ ТМО склала на ОСОБА_1 довідку від 27.02.2023 № 33, у якій міститься діагноз і постанова комісії щодо стану здоров`я ОСОБА_1 на момент огляду, постанова про причинний зв`язок захворювання, відповідно до покладених на М(ВЛ)К ДУ ТМО функцій з дотриманням усіх вимог чинного законодавства.

Суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.

Слід зазначити також, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №806/526/16.

За правилами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно з усталеною судовою практикою, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певної постанови, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Отже, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності для проходження військової служби, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово- лікарської комісії.

Під час розгляду справи по суті судом не встановлено порушення відповідачами процедури прийняття рішення (постанови) та видання довідки від 27.02.2023 №33. Судом таких порушень з матеріалів справи також не встановлено.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність своїх дій, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Доводи позивача щодо протиправності дій відповідача, суд відхиляє, оскільки під час розгляду справи по суті ним не доведено факту порушення оскаржуваними діями своїх прав, свобод чи інтересів.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" (вул. С.Петлюри, буд. 64, м. Полтава, Полтавська область, ), третя особа: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко