Справа № 585/81/24
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/81/24
Номер провадження 2-а/585/12/24
У Х В А Л А

10 січня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Г.О., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого як представник діє адвокат Брайко Юлія Валеріївна, до Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зупинення дії постанови, -

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2024 року на розгляд суду від представника позивача адвоката Брайко Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшов адміністративний позов до Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови від 15.12.2023 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд встановив, що така заява подана до суду без дотримання вимог ст.ст. 160, 171 КАС України, у зв`язку із чим зазначає наступне.

Так, у порушення п.2 ч.5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві не зазначено: 1) щодо позивача - поштовий індекс, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) щодо представника позивача ім`я та по-батькові повінстю; 3)щодо відповідача - відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

Не дотримано вимогу, визначену ч.3 ст. 161 КАС України, щодо подання документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документу, який підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, в якій відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), сформулювала правову позицію, відповідно до якої особи, стосовно яких ухвалено рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору у розумінні Закону України «Про судовий збір», а у випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач та відповідач як рівноправні сторони в адміністративній справі мають право оскаржити це рішення в апеляційному порядку і вказаний Закон винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі звернула увагу, що відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону України «Про судовий збір»). Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду цей закон не передбачає.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2 - 5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, для усунення встановленого порушення позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. на рахунок для перерахування судового збору Роменського міськрайонного суду, а саме: Отримувач коштів ГУК Сум.обл/Роменська МТГ/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404; Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); Рахунок отримувача UA0018548 ; Код класифікації доходів бюджету 22030101 ; Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Роменський міськрайонний суд Сумської області (назва суду, де розглядається справа), про що подати відповідний документ до суду.

Вбачається, що при зверненні до адміністративного суду позивачем не дотримано вимогу, визначену ч.6 ст. 161 КАС України та ч.1 ст.ю 171 КАС України, виходячи із наступного.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

При цьому, згідно ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За змістом позову вбачається, що позивачем оскаржено до суду постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 15.12.2023 року, яка не відноситься до категорії справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, а тому 10-денний строк на її оскарження має обраховуватися з дня ухвалення та такий строк сплив, відповідно 25.12.2023 року, однак окремого клопотання чи за змістом позову, про поновлення пропущеного процесуального строку матеріали адміністративного позову не містять.

Слід наголосити, що відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

При цьому, згідно ч.2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У зв`язку із зазначеним, на виконання вимог ч.6 ст. 161 КАС України, позивачу необхідно додати до позову заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Щодо дотримання при подачі позову правил предметної, територіальної та інстанційної підсудності, визначених Главою 2 КАС України «Адміністративна юрисдикція», судом відзначається наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Вбачається, що позивачем заявлено вимогу до відокремленого структурного підрозділу органу владних повноважень, яким є Роменський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому слід враховувати, що згідно пункту 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Аналіз наведеної правової норми свідчить, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а відтак не мають статусу юридичних осіб.

У той же час за змістом позову не вбачається, якою правовою підставою, визначеною ст. 25 КАС України, керувався позивач, звертаючись із адміністративним позовом саме до Роменського міськрайонного суду Сумської області, оскільки обґрунтування даної обставини, при визначенні процесуальним законом альтернативної підсудності за вибором позивача, покладається на особу, яка звертається із адміністративним позовом до суду та не звільняє від обов`язку навести доводи з приводу реалізації свого права за змістом позову та подати про це докази.

Окрім іншого судом зауважується, що згідно ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд вправі прийняти вичерпний перелік рішень, перелічених у п.1-4 частини третьої вказаної статті, до яких не віднесено право місцевого загального суду як адміністративного суду визначати протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення та зупиняти її дію до набрання рішенням суду законної сили.

Наведені повноваження при вирішенні адміністративної справи віднесено, згідно ч.2 ст. 20 КАС України, ч.2 ст. 245 КАС України, до компетенції окружних адміністративних судів.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 21 КАС України, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

У зв`язку із викладеним вище, позивачу необхідно викласти заявлені на розгляд суду вимоги у прохальній частині адміністративного позову виходячи із переліку, що визначений ч.3 ст. 286 КАС України, оскільки у іншому випадку суд зобов`язаний виконати вимоги закону та, згідно ст.ст. 21, 29 КАС України, передати адміністративну справу на розгляд окружного адміністративного суду.

При наданні до суду додаткових документів, роз`яснюю, що у відповідності до ч. 1 ст. 161 КАС України, позивачу необхідно надати їх копії у відповідності до кількості учасників справи, як і уточнений адміністративний позов.

Також заявлена позовна заява не відповідає вимогам ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є підстави для залишення її без руху для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки в оформленні позовної заяви, зокрема звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку та сплатити судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 123, 133, 171, 256, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого як представник діє адвокат Брайко Юлія Валеріївна, до Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зупинення дії постанови - залишити без руху.

Запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, в тому числі звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку, подати документ про сплату судового збору.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду у встановлений строк позовна заява буде повернута позивачу на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Роменського міськрайонного суду Г. О. Цвєлодуб