Справа № 361/8838/23
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/8838/23
Провадження № 2-а/361/162/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі Фаізової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в місті Києві, інспектора роти №2 батальйону №3 полку №2 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хоха Романа Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ № 241347 від 03 жовтня 2023 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції в місті Києві, інспектора роти №2 батальйону №3 полку №2 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хоха Романа Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ № 241347 від 03 жовтня 2023 року.

Позивач зазначав, що постановою серії БАВ № 241347 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2023 року, винесену інспектором роти №2 батальйону №3 полку №2 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Хоха Р.О., його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

З вказаною постановою він не згоден та посилався на наступне. В дійсності 03 жовтня 2023 року близько 08 години 58 хвилин він не порушував п.5.11. ПДР України. У цей день він разом із своєю матір`ю - ОСОБА_2 слідували до Київської міської клінічної лікарні № 3, за адресою: місто Київ, вулиця Петра Запорожця, 26. Необхідність доставки матері до лікарні була викликана больовим загостренням у неї хронічної хвороби артрозу. А враховуючи, що його мати інвалід другої групи пожиттєво він дійсно діяв в умовах крайньої необхідності, щоб якнайшвидше доставити її до лікарні. Однак, не дивлячись на те, що він рухався у середній полосі руху по АДРЕСА_1 , не порушуючи правил дорожнього руху, інспектор Хоха Р.В. вказав йому жезлом виїхати до нього та зупинитися. Слідуючи правилам дорожнього руху, він змушений був перетнути білу суцільну лінію, якою було виокремлено смугу для руху громадського транспорту і зупинитися у місці на яке вказав інспектор.

Вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2023 року серії БАВ № 241347 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії БАВ № 241347 від 03 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Розгляд зазначеної адміністративної справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 241347 від 03 жовтня 2023 року,винесеної інспектором роти №2 батальйону №3 полку №2 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Хоха Р.О., позивача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку оскарження постанови про адміністративне стягнення з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова була винесена від 03 жовтня 2023 року, позовна заява зареєстрована в канцелярії суду 09 жовтня 2023 року, тому позивачем не пропущено строк звернення до суду із адміністративним позовом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАСУ) обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон) учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Разом з тим п. 1.1 ПДР відповідно до Закону встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

З наданого суду відповідачем відзиву на позовну заяву вбачається, що рух автомобіля позивача по смузі для маршрутних транспортних засобів зафіксовано за допомогою комплексної системи відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто», камера 10/9.19.42, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Братиславська. Під час несення служби 03.10.2023 року та патрулювання Деснянського району міста Києва екіпажем «РУБІН 311» в складі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , було виявлено транспортний засіб, який здійснив рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів по вулиці Братиславській 43, в місті Києві. Транспортний засіб було зупинено, що підтверджується на 01 хв 47 сек відеозапису 1. Як вбачається на відеозаписі 2, інспектор підійшовши до водія, представився, пояснив причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР. Позивач в позовній заяві зазначав, що діяв в межах крайньої необхідності, але доводи позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються, оскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення позивачем не було надано пояснень відповідачу з приводу того, що в автомобілі його мати і він її везе до лікарні №3. Натомість на 19 хв 40 сек відеозапису 2 позивач повідомляє інспектора про те, що він дійсно рухався в правій смузі руху, оскільки в нього була крайня необхідність - перебуває на лікарняному ліжку його клієнт.

Статтею 17 КУпАП встановлено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони, або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. За приписами ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза зазначеним охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. Джерелами загрозливої небезпеки у разі крайньої необхідності, зокрема можуть бути стихійні явища - повені, пожежі, землетруси тощо. Небезпека за таких обставин не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Дія, яка підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, але вчинена у стані крайньої необхідності має бути належним чином підтверджена та обґрунтована, особою яка її вчинила.

Необхідність такого доказування також передбачено положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано до суду жодних належних доказів, які б підтверджували факт порушення ним правил дорожнього руху у стані крайньої необхідності та свідчили б про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Частиною третьою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення вимог ПДР в тому числі за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до статті 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП.

Також у відзиві зазначено, що інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав ОСОБА_1 реалізації права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Таким чином, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи.

Відтак, твердження позивача, викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідач надав суду докази правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 280, 289 КУпАП та ст.ст. 2, 6, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 245, 246, 257-263, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в місті Києві, інспектора роти №2 батальйону №3 полку №2 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хоха Романа Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ № 241347 від 03 жовтня 2023 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Писанець Н.В.