Справа № 260/8787/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2024 рокум. Ужгород№ 260/8787/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо не зарахування в повному обсязі (повні календарні роки) до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи за 1975-1976, 1981, 1983-1984, 1988-1989, 1991- 1992, 1994-1995 роки, а також 1972, 1973-1974, 1977-1978, 1980, 1982, 1985-1987, 1993, 1995-1997, 1999 роки за фактичною тривалістю в колгоспі імені Леніна, КСП Дружби народів Виноградівського району Закарпатської області; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 в повному обсязі періоди роботи за 1975-1976, 1981, 1983-1984, 1988-1989, 1991-1992, 1994-1995 роки, а також 1972, 1973-1974, 1977-1978, 1980, 1982, 1985-1987, 1993, 1995-1997, 1999 роки за фактичною тривалістю в колгоспі імені Леніна, КСП Дружби народів Виноградівського району Закарпатської області та здійснити повторний перерахунок раніше призначеної пенсії згідно рішення № 92 від 01.03.2023 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до стажу роботи позивача для призначення пенсії не було враховано всі періоди роботи в колгоспі «Дружба народів», які підтверджуються відомостями, що містяться в трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 від 27.01.1984 р. Позивач вважає, що дії органу Пенсійного фонду щодо неврахування в повному обсязі стажу роботи, порушують його право на отримання пенсії у належному розмірі, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до страхового стажу позивача враховано всі періоди роботи згідно документів, які були подані до заяви на призначення пенсії. Загальний страховий стаж позивача становить 18 років 6 місяців 19 днів. Крім того, зазначає, що законодавством не передбачалося обліку робочого часу в грошових одиницях.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, як отримувач пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.10.2021 року. З 01.03.2023 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії.

06 жовтня 2023 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, відповідно до якого просив надати інформацію про періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі «Дружба народів», які були зараховані до загального та страхового стажу при призначенні пенсії та які періоди (роки) не були зараховані та у зв`язку із чим.

На запит представника позивача відповідач листом від 10.10.2023 року повідомив, що до страхового стажу зараховано: період роботи в колгоспі «Дружба народів» з 04.10.1972 р. по 15.10.1999 р. відповідно до вироблених вихододнів, згідно довідок № 35,36 від 09.10.2018 p., виданих трудовим архівом Вербовецької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області; період проходження військової служби з 23.05.1978 р. по 19.05.1980 p., згідно довідки № 528 від 23.09.2021 р.; період ведення підприємницької діяльності з 01.08.2017 р. по 31.01.2019 p., згідно даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Позивач вважаючи, що до стажу роботи не було враховано всі періоди роботи в колгоспі «Дружба народів», які підтверджуються відомостями трудової книжки колгоспника, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Водночас, за приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи та трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 27.01.1984 р., позивачем за 1975 р. відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців відповідачем зараховано до страхового стажу 8 місяців. За 1976 р. позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 9 місяців 3 дні. За 1981 р. позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 10 місяців 12 днів. За 1983 позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 10 місяців 29 днів. За 1984 р. позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 11 місяців 6 днів. За 1988 р. позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 10 місяців. За 1989 р. позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 11 місяців 14 днів. За 1991 р. позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 9 місяців 7 днів. За 1992 р. позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 9 місяців 8 днів. За 1994 р. позивачем відпрацьовано повний рік, однак замість 12 місяців зараховано 6 місяців 3 дні.

Щодо 1995 року, то в трудовій книжці позивача є запис про поважність причин невиконання мінімуму трудової участі у громадському господарстві та зазначено « 1995 р. зарахувати. Рішення загальних зборів від 08.02.1996 р. Пр.№1». Тобто такий період підлягає зарахуванню, як за повний календарний рік, замість зарахованих відповідачем 4 місяців 1 дня.

Отже, трудовою книжкою позивача підтверджується виконання останнім встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві за вказані вище періоди. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування в повному обсязі (повні календарні роки) до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи за 1975-1976, 1981, 1983-1984, 1988-1989, 1991-1992, 1994-1995 роки, в колгоспі імені Леніна, КСП Дружби народів Виноградівського району Закарпатської області.

З метою належного ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 в повному обсязі періоди роботи за 1975-1976, 1981, 1983-1984, 1988-1989, 1991-1992, 1994-1995 роки, в колгоспі імені Леніна, КСП Дружби народів Виноградівського району Закарпатської області та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з 01.03.2023 р.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування періодів роботи за 1972, 1973-1974, 1977-1978, 1980, 1982, 1985-1987, 1993, 1995-1997, 1999 роки за фактичною тривалістю, то суд зазначає, що вказані періоди роботи були зараховані відповідачем до страхового стажу за фактичною тривалістю. Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування в повному обсязі (повні календарні роки) до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи за 1975-1976, 1981, 1983-1984, 1988-1989, 1991-1992, 1994-1995 роки, в колгоспі імені Леніна, КСП Дружби народів Виноградівського району Закарпатської області.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 в повному обсязі (повні календарні роки) періоди роботи за 1975-1976, 1981, 1983-1984, 1988-1989, 1991-1992, 1994-1995 роки, в колгоспі імені Леніна, КСП Дружби народів Виноградівського району Закарпатської області та здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії з 01.03.2023 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька