Справа № 280/9291/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Справа № 280/9291/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

адвоката Трифонова Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Трифонова Андрія Володимировича (далі - позивач, Трифонов А.В.) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні інформації стосовно порушення пенсійних прав ОСОБА_1 та засвідчених належним чином копій довідок-розрахунків з пенсійної справи особи на адвокатський запит адвоката Трифонова Андрія Володимировича від 10.10.2023 № 55;

- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_2 інформацію стосовно порушення пенсійних прав ОСОБА_1 та засвідчені належним чином копії довідок-розрахунків з пенсійної справи особи, вказану в прохальній частині адвокатського запиту адвоката Трифонова Андрія Володимировича від 10.10.2023 № 55.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.10.2023, діючи в інтересах ОСОБА_1 , позивач звернувся з адвокатським запитом до Управління, в якому просив поновити пенсійні права ОСОБА_1 , надати копії засвідчених належним чином довідок-розрахунків пенсії ОСОБА_1 та надати роз`яснення причин незаконного та самовправного зниження основного та незмінного розміру його пенсії. Однак відповідач відмовив у наданні запитуваної інформації, посилаючись на ст. 11 Закону України Про інформацію від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII). Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив йому в наданні інформації відносно порушення пенсійних прав свого клієнта на адвокатський запит, оскільки подання адвокатом адвокатського запиту є професійним правом адвоката у зв`язку із наданням правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ).

06.12.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що персональні дані фізичної особи можуть бути надані на адвокатський запит: якщо суб`єкт персональних даних надав згоду на їх поширення відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI (далі - Закон № 2297-VI) або якщо застосування до запиту трискладового тесту, передбаченого частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ), дає підстави для надання запитуваної інформації (документів). Статтею 11 Закону № 2657-XII визначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. Крім того, забороняється доступ сторонніх осіб до відомостей про іншу особу, зібраних відповідно до чинного законодавства державними органами, організаціями і посадовими особами. Надання органами Пенсійного фонду України інформації юридичним і фізичним особам допускається за рішенням суду та лише у випадках, передбачених законодавством. Оскільки позивачем не було надано відповідачу договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 , а він особисто до Головного управління згоду на збір та використання позивачем своїх персональних даних не надавав, то надати відповідачем запитувану персональну інформацію щодо нього неможливо. Вважає, що Управління діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

10.10.2023 адвокат Трифонов А.В. звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із адвокатським запитом №55, в якому просив:

1) поновити права ОСОБА_1 , перерахувавши та виплативши йому пенсію, перераховану на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/3438/22 з щомісячною доплатою до вказаної пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 за №713, у розмірі 2000,00 грн., з дати зниження основного розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум;

2) надати засвідчені належним чином довідки-розрахунки пенсії ОСОБА_1 станом на червень 2023, вересень 2023 та на дату розгляду цього звернення, з зазначенням у них усіх розмірів складових пенсійного забезпечення;

3) надати роз`яснення причин незаконного та самовправного зниження основного та незмінного розміру пенсії ОСОБА_1 , перерахованої на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/3438/22 та зазначити правові підстави такої дії.

До зазначеного адвокатського запиту позивачем було долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги на представництво інтересів ОСОБА_1 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

13.10.2023 Управління надало позивачу відповідь №0800-0203-8/72521, у якій зазначено таке: «…Кабінетом Міністрів України 14.07.2021 з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених згідно Закону військовослужбовцям та прирівняним до них особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення зазначеної категорії осіб, було прийнято Постанову №713. На виконання пункту 1 Постанови №713 позивачу було встановлено з 01.07.2021 щомісячну доплату в сумі 2 000,00 грн. Постановою №713 передбачено, що у разі коли пенсія особи переглядається (перераховується) після 1 березня 2018 року, у тому числі на виконання судових рішень, щомісячна доплата не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Оскільки основний розмір пенсії ОСОБА_1 внаслідок перерахунку, проведеного у жовтні 2022 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/3438/22, було збільшено на суму, що перевищує 2000 гривень, то щомісячна доплата згідно Постанови №713 у складі пенсії не встановлюється. Статтею 11 Закону № 2657-XII визначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. Крім того, забороняється доступ сторонніх осіб до відомостей про іншу особу, зібраних відповідно до чинного законодавства державними органами, організаціями і посадовими особами. Надання органами Пенсійного фонду України інформації юридичним і фізичним особам допускається за рішенням суду та лише у випадках, передбачених законодавством. Оскільки позивачем не надано договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 , а він особисто до Головного управління згоду на збір та використання позивачем своїх персональних даних не надавав, то надати відповідачем запитувану персональну інформацію щодо нього неможливо. Додатково повідомляємо що відповідь ОСОБА_1 направлено на поштову адресу, яка вказана у його пенсійній справі».

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо надання неповної інформації у відповідь на адвокатський запит, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 1, 2 п.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 Закону № 5076-VI закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Приписами ст. 20 Закону № 5076-VI визначені професійні права адвоката, згідно з якими під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з ч.1 ст.24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Частино 2 ст. 24 Закону № 5076-VI передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною 3 ст.24 Закону № 5076-VI встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

З матеріалів справи судом встановлено, що Управлінням отримано адвокатський запит, в якому позивач просив поновити права ОСОБА_1 , перерахувавши та виплативши йому пенсію, перераховану на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/3438/22 з щомісячною доплатою до вказаної пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 за №713, у розмірі 2000,00 грн., з дати зниження основного розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум; а також надати засвідчені належним чином довідки-розрахунки пенсії ОСОБА_1 станом на червень 2023, вересень 2023 та на дату розгляду цього звернення, з зазначенням у них усіх розмірів складових пенсійного забезпечення, та надати роз`яснення причин незаконного та самовправного зниження основного та незмінного розміру пенсії ОСОБА_1 , перерахованої на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/3438/22 та зазначити правові підстави такої дії.

До адвокатського запиту позивачем додано ордер на надання правничої (правової) допомоги, яким підтверджено представництво інтересів ОСОБА_1 , та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

За результатами розгляду адвокатського запиту Управління повідомило позивача про причини невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 за №713, у розмірі 2000,00 грн, водночас, іншу запитувану інформацію, зокрема засвідчені належним чином довідки-розрахунки пенсії ОСОБА_1 станом на червень 2023, вересень 2023 та на дату розгляду цього звернення, з зазначенням у них усіх розмірів складових пенсійного забезпечення, не надано з посиланням на те, що позивачем не надано договір про надання правової допомоги, а ОСОБА_1 не надавав до Управління згоду на збір та використання адвокатом його персональних даних.

Слід зазначити, що адвокатський запит - це гарантований Законом України спосіб отримання адвокатом інформації/документів від органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, з метою надання правової допомоги клієнту.

При цьому, право адвоката на отримання будь-якої інформації щодо його клієнта в межах надання правової (правничої) допомоги, у тому числі конфіденційної інформації щодо клієнта, обумовлено характером взаємовідносин щодо надання правової (правничої) допомоги, яка має на меті захист прав особи.

Так, за змістом ст. 11 Закону № 2657-ХІІ інформація про фізичну особу (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Відповідно до ст. 20 Закону №2657-ХІІ за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону № 2657-ХІІ інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон №2939-VI.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 2939-VI інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Приписами ч.1 ст. 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Отже, за загальним правилом інформація є відкритою. Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (ч. 1 ст. 6 Закону № 2939-VI). Перелік підстав для відмови в задоволенні запиту на інформацію є вичерпним.

Приписами ст. 2 Закону № 2297-VI визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 2297-VI володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону.

За приписами ч. 2 ст. 14 Закону № 2297-VI поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Відповідно до статті 5 Закону № 2297-VI об`єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції". Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Законом може бути заборонено віднесення інших відомостей, що є персональними даними, до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (частина четверта статті 13 Закону № 2939-VI).

Згідно з пунктом 6 статті 14 Закону № 2939-VI розпорядник інформації зобов`язаний, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також, у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що право особи на інформацію є одним з її основних конституційних прав та передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів, при цьому, вказану інформацію має право отримати адвокат цієї особи шляхом направлення адвокатського запиту до відповідних органів державної влади.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що право особи (зокрема, якій надається правова допомога адвокатом) на отримання інформації є складовою її конституційного права та не може бути обмежене.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 21.06.2017 у справі № К/800/21455/15, та позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.04.2020 у справі №826/7244/18.

Слід зазначити, що обсяг прав адвоката при надання правової (правничої) допомоги може бути обмежений клієнтом, що узгоджується сторонами в договорі про надання правової допомоги.

Необхідно зауважити, що за приписами ч.1 ст.26 Закону № 5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною другою наведеної статті визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі Положення) та типова форма ордеру.

Так, п.2 Положення передбачено, що ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України.

Відповідно до п.9, 11 Положення, ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Підпунктом 12.8. п.12 Положення визначено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги.

Також, відповідно до п.12.14. п.12 Положення реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до переконання про те, що подання адвокатом адвокатського запиту, у зв`язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги, є професійним правом адвоката, достатніми документами для підтвердження повноважень адвоката у разі направлення адвокатського запиту, зокрема, до суб`єкта владних повноважень, про надання інформації та документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту, є копія ордера та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. При цьому, у випадку наявності обмежень повноважень адвоката вказана інформація зазначається в ордері на надання правової допомоги.

З матеріалів справи судом встановлено, що ордер, який надавався позивачем до Управління разом із адвокатським запитом, містив інформацію про те, що повноваження адвоката не обмежуються, а тому підстави для відмови позивачу в наданні інформації щодо ОСОБА_1 були відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідач щодо відмови позивачу в наданні засвідчених належним чином довідок-розрахунків пенсії ОСОБА_1 станом на червень 2023, вересень 2023 та на дату розгляду адвокатського запиту, із зазначенням у них усіх розмірів складових пенсійного забезпечення (пункт 2 адвокатського запиту), є протиправними, а з метою захисту порушеного права наявні підстави для зобов`язання Управління надати позивачу відповідні запитувані документи.

Водночас, слід зазначити, що в частині пункту 3 адвокатського запиту про надання роз`яснення причин зниження розміру пенсії ОСОБА_1 , перерахованої на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/3438/22 та правових підстав такої дії, Управління в листі- відповіді від 13.10.2023 №0800-0203-8/72521 повідомило запитувану інформацію, отже в цій частині вимоги адвокатського запиту відповідачем виконано.

Крім того, слід звернути увагу, що з огляду на правову природу адвокатського запиту та мету його направлення, визначену Законом № 5076-VI, адвокатський запит є способом отримання адвокатом інформації та/або документів від органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань з метою надання правової допомоги клієнту.

При цьому, у спосіб направлення адвокатського запиту адвокат не наділений правом вимагати від таких підприємств, установ і організацій вчинення певних дій на користь клієнта.

Отже, вимога адвокатського запиту про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (пункт 1 адвокатського запиту) заявлена позивачем поза межами повноважень, передбачених ч.1 ст.24 Закону № 5076-VI, а тому суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку вчиняти дії на виконання такої вимоги.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, в межах компетенції, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір, інших судових витрат не заявив, а тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у наданні засвідчених належним чином довідок-розрахунків пенсії ОСОБА_1 станом на червень 2023, вересень 2023 та на дату розгляду адвокатського запиту, із зазначенням у них усіх розмірів складових пенсійного забезпечення, у відповідь на адвокатський запит адвоката Трифонова Андрія Володимировича від 10.10.2023 № 55.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати адвокату Трифонову Андрію Володимировичу засвідчені належним чином довідки-розрахунки пенсії ОСОБА_1 станом на червень 2023, вересень 2023 та на дату розгляду адвокатського запиту, із зазначенням у них усіх розмірів складових пенсійного забезпечення, у відповідь на адвокатський запит адвоката Трифонова Андрія Володимировича від 10.10.2023 № 55.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 11.01.2024.

Суддя М.О. Семененко