Справа № 500/770/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/770/19

09 січня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника відповідача Трут О.О.

представника третьої особи Кузмічова Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задоволено частково.

На адресу суду 29.11.2023 надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, в якій просить: зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, подати звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі №500/770/19.

В обгрунтування вказаної заяви зазначено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг належним чином розглянути звернення ТОВ "Альфабуд" від 12.09.2018 №32/08 з дотриманням вимог чинного законодавства та прийняти рішення по суті, з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення. Однак жодного рішення за наслідками розгляду звернення до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ТОВ "Альфабуд" не отримувало.

Ухвалою суду від 04.12.2023 призначено заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду до розгляду у судовому засіданні.

08.12.2023 на адресу суду надійшли заперечення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, проти встановлення судового контролю, в якому вказує, суд позбавлений процесуальної можливості встановлення судового контролю за відповідною заявою позивача вже після постановлення рішення у справі. Приймаючи рішення від 24.05.2022 у справі № 500/770/19, Тернопільський окружний адміністративний суд не встановлював судовий контроль за виконанням цього судового рішення. На переконання регулятора, у суду відсутні правові підстав для задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили у порядку передбаченому ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України.

09.01.2024 на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду без її участі. Додатково повідомила, що на об`єкті будівництва ТОВ "Альфабуд" досі немає електроенергії і це призводить до значних економічних втрат. Разом з тим жодної реакції відповідача на судове рішення у даній справі немає.

Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні заперечили проти встановлення судового контролю за виконанням рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі №500/770/19.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, виходячи з меж поданої заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд при вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, враховує наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч.1 ст.370 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у вигляді подання звіту про виконання судового рішення.

На переконання суду, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Суд вказує на те, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Можливість встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після його ухвалення, зокрема, шляхом подання суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, передбачена і в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 800/592/17.

Разом з цим, відповідно до абзацу 3 ст.129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Так, судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

За приписами ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено ст.63 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, за приписами ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, згідно з п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Отже, приписами Закону України "Про виконавче провадження" визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг належним чином розглянути звернення ТОВ "Альфабуд" від 12.09.2018 №32/08 з дотриманням вимог чинного законодавства та прийняти рішення по суті, з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18, від 04.03.2020 у справі №539/3406/17, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.

У даному випадку рішення суду залишилось не виконаним в частині зобов`язання Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг належним чином розглянути звернення ТОВ "Альфабуд" від 12.09.2018 №32/08 з дотриманням вимог чинного законодавства та прийняти рішення по суті, з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення, що не спростовано відповідачем станом на момент розгляду даної заяви судом.

Фактично уже більше року, а саме з 13.09.2022, відповідачем не вчинено жодних дій що виконання рішення суду у даній справі, більше того в письмових запереченнях не вказано про бажання надалі виконувати вищевказане судове рішення.

Таким чином, зважаючи на матеріали справи, суд має обґрунтовані підстави вважати, що в разі невстановлення судового контролю шляхом зобов`язання подати звіт про виконання ним рішення суду, - останнє може залишитися невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Суд також повторює, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що невиконання рішень національних судів в Україні - системна проблема (зокрема, справа "Бурмич та інші проти України", заява № 46852/13).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву про встановлення судового контролю за виконання судового рішення, шляхом встановлення строку для подання звіту, необхідно задовольнити та встановити 20 днів, з моменту отримання цієї ухвали, на подання Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до Тернопільського окружного адміністративного суду звіту про виконання судового рішення у цій справі, і такий застосований процесуальний засіб судового контролю не зумовлює порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Керуючись ст.241, 248, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про встановлення судового контроль у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у двадцятиденний строк, з моменту отримання цієї ухвали, подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі №500/770/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 11 січня 2024 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.