Справа № 380/23919/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 рокусправа № 380/23919/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1; код ЄДРПОУ ВП 43971343) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Львівської митниці щодо відмови ОСОБА_1 розгляду заяви про повернення надмірно сплаченої суми митного платежу;

- зобов`язати Львівську митницю здійснити відповідно до вимог ст. 301 Митного кодексу України, ст. 43 Податкового кодексу України та Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643 «Про затвердження Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів», здійснити ОСОБА_1 повернення з державного бюджету помилково та надміру сплачену суму митних платежів у розмірі 89384,78 гривень на картковий рахунок НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, звернулась до відповідача із заявою відповідно до Наказу №634 від 18.07.2017 Міністерства Фінансів України «Про затвердження Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені» про повернення надмірно сплаченої суми митного платежу. Вказує, що нею було подано до митного контролю митну декларацію від 01.09.2022 №UA209180/2022/061991 на товар автомобіль RAM, комерційний опис 1500, номер шасі VIN НОМЕР_3 , в особливій відмітці було зазначено-спеціалізований вантажний пікап. 08.12.2022 державним інспектором ВМО №2 МП «Городок» Бабівською О.Р. винесений аркуш коригування митної декларації від 01.09.2022, що даний транспортний засіб рахується як автомобіль легковий. Вище вказане коригування митної декларації було здійснено на підставі виданого 16.11.2022 Головним державним інспектором ВМО №2 МП «Городок» 16.11.2022 ОСОБА_2 аркушу коригування митної декларації від 01.09.2022 №UA209180/2022/061991. Працівники митниці класифікували вантажний автомобіль (пікап) позиція 8704 згідно УКТЗЕД, як легковий УКТЗЕД позиція 8703, відповідно до діючого листа Міністерства доходів і зборів України від 26.03.2014 №6983/7/99-99-24-02-03-17 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД». Позивач вважає, що категорія транспортних засобів (вантажний чи легковий) визначається органами сертифікації, заводом виробника. Крім цього, зазначали, що вказаний автомобіль було зареєстровано у Сервісному центрі МВС як вантажний пікап, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Враховуючи зазначене, заявник просила повернути надмірно сплачені суми митного платежу відповідно до ч. 4 ст. 301 МК України внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів. Позивач зазначила, що на вказану заяву відповіді не отримала. У зв`язку з цим звернулась до суду з вказаним позовом, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 06.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, 23.11.2023 за вх.№90271 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказав, що ОСОБА_1 звернулася до Львівської митниці із заявою про повернення надмірно сплаченої суми митного платежу від 05.05.2023 року. Відповідь на заяву ОСОБА_1 від 05.05.2023. Львівською митницею була надіслана листом від 15.06.2023 №7.4-2- 15/13/ НОМЕР_5 на адресу, зазначену у заяві. Лист був повернутий Львівській митниці Укрпоштою за закінченням терміну зберігання у зв`язку з неотриманням листа адресатом. Також зазначив, що Держмитслужбою України були надіслані Львівській митниці звернення ОСОБА_1 на урядову «гарячу лінію» від 29.08.2023 №БА-16065377, від 29.08.2023 №БА-16065377/535. За результатами розгляду, Львівською митницею ОСОБА_1 надано відповідь листом від 12.09.2023 №7.4-2-15/10/23436 та повторно надіслано лист Львівської митниці від 15.06.2023 №7.4-2-15/13/14936.

По суті позовних вимоги зазначив, що за митною декларацією від 01.09.2022 №UA209180/2022/061991 проведено митне оформлення товару « 1. Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що був у використанні…-марка: RAM-модель: 1500- ідентифікаційний номер (VIN)-1C6SRFMT5KN778698-номер шасі: НОМЕР_3 -календарний рік виготовлення: 2019…-тип двигуна: бензиновий-робочий об`єм циліндрів двигуна: 5654 куб. см…. -загальна кількість місць, включаючи місце водія: 6 -Торгівельна марка: RAM -Виробник: RAM» за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД як легковий автомобіль, відповідно до поданих товаросупровідних документів. Товарна 8703 позиція включає багатоцільові транспортні засоби, такі як транспортні засоби, призначені для перевезення як людей, так і вантажів. Зокрема, типу пікап: «Транспортні засоби цього типу, зазвичай, обладнані більше, ніж одним рядом сидінь та мають дві окремі частини, а саме, кабіну закритого типу для перевезення пасажирів та відкриту або закриту платформу для перевезення вантажів. Однак, такі транспортні засоби повинні класифікуватися у товарній позиції 8704, якщо максимальна внутрішня довжина підлоги тієї частини, що призначена для перевезення вантажів, становить більш ніж 50 % довжини колісної бази транспортного засобу, або, якщо транспортні засоби мають більше двох осей.». Як видно з фотографій, виконаних при проведенні митного огляду при митному оформленні, максимальна внутрішня довжина підлоги тієї частини, що призначена для перевезення вантажів, становить менше ніж 50 % довжини колісної бази транспортного засобу. Також це підтверджує додатково наданий декларантом Звіт №7512/22 про оцінку та дослідження автомобіля RAM 1500 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 від 01.09.2022, в якому зазначено: «- відстань між осями 3950 мм довжина платформи вантажної частини кузова 1807 мм, що становить 45,74 % міжосьової відстані КТЗ та відноситься до категорії В (легкові автомобілі)». Враховуючи вище викладене, у Львівської митниці відсутні підстави щодо зміни коду товару « 1. Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що був у використанні,…-марка: RAM-модель: 1500- ідентифікаційний номер (VIN)-1C6SRFMT5KN778698…», і відповідно, митні платежі сплачено в належному розмірі. Враховуючи те, що вантажна зона імпортованого позивачем транспортного засобу менше ніж 50 % довжини колісної бази транспортного засобу, відтак, спірний транспортний засіб не може бути класифікований у товарній позиції 8704. З огляду на наведене просить у задоволенні позову відмовити.

28.12.2023 за вх.№ 100049 від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Щодо звіту №7512/22 про оцінку та дослідження автомобіля RAM 1500, від 01.09.2022 виданого ФОП ОСОБА_3 на підставі заяви та договірних відношень ТОВ «ВЕСТ АВТО ПЛЮС», позивач зазначає, що не зверталася з заявою та не має договірних відношень з ФОП ОСОБА_3 з проханням провести оцінку транспортного засобу автомобіля RAM 1500. Звертає увагу, що вказаний автомобіль є вантажним автомобілем. Вважає позовні вимоги обґрунтованими, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

01.09.2022 року декларантом ТзОВ «ВЕСТ АВТО ПЛЮС» до Львівської митниці була подана митна декларація №UA209180/2022/061991 на легковий автомобіль марки «RAM», модель 1500, номер кузова НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення 2019, модельний рік виготовлення 2019, бувший у використанні, пошкоджений, з ознаками аварійного пошкодження, а саме передня частина за заявленою митною вартістю за ціною договору в розмірі 19283,000 USD.

Відповідно до митної декларації №UA209180/2022/061991 для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаного автомобіля декларантом визначений код товару (графа 33 ВМД) .

Відповідно до аркушів коригування митної декларації №UA209180/2022/061991 від 16.11.2022 та від 08.12.2022 відомості у графі №31 зазначені: « 1. Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що був у використанні, має ознаки аварійного пошкодження, а саме передня частина марка RAM; модель: 1500; номер кузова: НОМЕР_3 ; календарний рік виготовлення 2019; модельний рік виготовлення 2019; номер (маркування) двигуна: немає даних; тип двигуна; бензиновий робочий об`єм циліндрів двигуна: 5654 куб. см.; потужність: н/в номер двигуна: н/в; загальна кількість місць, включаючи місце водія: 5; торгівельна марка:RAM виробник: RAM», повинні бути зазначені: 1. Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що був у використанні, має ознаки аварійного пошкодження, а саме передня частина марка RAM; модель: 1500; номер кузова: НОМЕР_3 ; календарний рік виготовлення 2019; модельний рік виготовлення 2019; номер (маркування) двигуна: немає даних; тип двигуна; бензиновий робочий об`єм циліндрів двигуна: 5654 куб. см.; потужність: н/в номер двигуна: н/в; загальна кількість місць, включаючи місце водія: 6; торгівельна марка:RAM виробник: RAM».

05.04.2023 позивач зареєстрував у Сервісному центрі МВС ТСЦ 4842 вказаний транспортний засіб TRUCK, виробник RAM, модель 1500, рік випуску 2019, номер шасі НОМЕР_6 . Особливі відмітки Загальний вантажний пікап.

05.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про повернення надмірно сплаченої суми митного платежу, в якій зазначила, що працівниками митниці було класифіковано вантажний автомобіль (пікап) позиція 8704 згідно УКТЗЕД, як легковий УКТЗЕД позиція 8703. З огляду на вказане, просила повернути з Державного бюджету помилково та надміру сплачену суму митних платежів у розмірі 89384,78 гривень.

Листом від 15.0.2023 №7.4-2-15/13/14936, Львівська митниця за результатами розгляду заяви від 05.05.2023 повідомила, що відсутні підстави щодо зміну коду товару і відповідно, митні платежі сплачено в належному розмірі.

Відповідь була скерована ОСОБА_1 за адресою « АДРЕСА_1 », що підтверджується списком №62 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих.

З вказаної адреси, конверт повернувся на адресу Львівської митниці у зв`язку із причиною повернення «за закінченням терміну зберігання».

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність Львівського митниці щодо відмови у розгляді заяви про повернення надмірно сплаченої суми митного платежу, звернулась з вказаною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно із статтею 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною першою статті 248 МК України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи

Стаття 266 МК України передбачає, що декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно із статтею 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до частин першої п`ятої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Митні органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Ведення УКТЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 68 МК України).

Процедуру ведення УКТЗЕД визначено Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428 (далі - Порядок № 428).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 428 УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Митний тариф України встановлюється Законом України «Про Митний тариф України».

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до пунктів 1-2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

При цьому згідно з пунктом 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно із вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів версії 2012 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності».

Товарна позиція 8704 має назву «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів». Згідно Пояснень до товарної позиції 8704 УКТЗЕД, класифікація деяких транспортних засобів у цій товарній позиції визначається певними ознаками, які вказують на те, що дані транспортні засоби, головним чином, призначені для перевезення вантажів, а не для перевезення людей (товарна позиція 8703).

Ці ознаки застосовуються при класифікації моторних транспортних засобів, які, зазвичай, мають повну масу транспортного засобу менш як 5 тонн і які мають або окрему закриту задню зону, або відкриту задню платформу, звичайно, використовувану для перевезення вантажів, але можуть мати задні сидіння вздовж бортів типу лавки, без ременів безпеки, місць для кріплення ременів безпеки або зручностей для пасажирів, і які складаються, з метою повного використання задньої платформи для перевезення вантажів. До цієї групи моторних транспортних засобів можуть відноситись транспортні засоби, відомі як «багатоцільові транспортні засоби» (наприклад, транспортні засоби типу фургон, автомобілі з кузовом типу «пікап», деякі автомобілі для активного відпочинку (sport utility vehicle - SUV).

Наявність окремої кабіни для водія і пасажирів та окремої платформи з боковими бортами і відкидним заднім бортом є ознаками транспортних засобів типу "пікап", які включаються до товарної позиції 8704 УКТЗЕД.

Згідно Пояснень до товарної позиції 8703 УКТЗЕД, деякі моторні транспортні засоби цієї товарної позиції характеризуються певними ознаками, які свідчать про те, що дані транспортні засоби сконструйовані для перевезення пасажирів, а не для перевезення вантажів (товарна позиція 8704). Такі ознаки враховуються у випадку, якщо моторний транспортний засіб, зазвичай, має повну масу не більш як 5 т і має єдиний замкнутий внутрішній простір, який включає одну зону для водія і пасажирів і другу зону, яка може бути використана для перевезення як пасажирів так і вантажів.

До цієї групи моторних транспортних засобів відносяться автомобілі, відомі як «багатоцільові транспортні засоби», (наприклад, транспортні засоби типу «фургон», автомобілі для активного відпочинку (sport utility vehicle - SUV), деякі автомобілі з кузовом типу «пікап»).

Згідно Додаткових пояснень до товарної позиції 8703 УКТЗЕД, ця товарна позиція включає багатоцільові транспортні засоби, такі як транспортні засоби, призначені для перевезення як людей, так і вантажів.

Транспортні засоби типу «пікап» зазвичай, обладнані більше, ніж одним рядом сидінь та мають дві окремі частини, а саме, кабіну закритого типу для перевезення пасажирів та відкриту або закриту платформу для перевезення вантажів.

Однак, такі транспортні засоби повинні класифікуватися у товарній позиції 8704, якщо максимальна внутрішня довжина підлоги тієї частини, що призначена для перевезення вантажів, становить більш ніж 50 % довжини колісної бази транспортного засобу, або, якщо транспортні засоби мають більше двох осей.

Як слідує з матеріалів справи, між сторонами, по суті, виник спір щодо визначення коду товару - транспортного засобу RAM-модель: 1500- ідентифікаційний номер (VIN)-1C6SRFMT5KN778698-номер шасі: НОМЕР_3 -календарний рік виготовлення: 2019…-тип двигуна: бензиновий-робочий об`єм циліндрів двигуна: 5654 куб см, тип кузова пікап.

Так, декларантом у митній декларації від 01.09.2023 № UA209180/2022/061991 задекларовано товар за кодом згідно з УКТЗЕД як легковий автомобіль. Вказане сторонами не заперечується.

Тобто декларант самостійно визначив код товару (графа 33 ВМД) .

З наданого відповідачем звіту №7512/22 про оцінку та дослідження автомобіля RAM 1500 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судом встановлено, що відстань між осями 3950 мм; - довжина платформи вантажної частини кузова 1807 мм, що становить 45,74% міжосьової відстані КТЗ та відносить до категорії В (легкові автомобілі).

Вказаний звіт був виконаний ФОП ОСОБА_3 на підставі договору та заяви від ТОВ «Вест Авто Плюс» з проханням провести оцінку транспортного засобу. Відповідно до наданої позивачем митної декларації від 01.09.2022, декларантом зазначено ТОВ «Вест Авто Плюс». З огляду на те, що декларантом було зазначено товариство в інтересах позивачки у справі, суд не бере до уваги зауваження позивачки, викладені у відповіді на відзив на позовну заяву, що будь-яких договірних відносин між нею та ФОП ОСОБА_3 не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний звіт свідчить про те, що максимальна внутрішня довжина підлоги вищезазначеного транспортного засобу тієї частини, що призначена для перевезення вантажів, становить менш ніж 50% довжини колісної бази транспортного засобу, що дає підстави класифікувати його в товарній позиції 8703 УКТЗЕД.

Отже, враховуючи встановлені судом характеристики придбаного позивачем транспортного засобу та встановлені законодавством вимоги до визначення коду товару згідно УКТЗЕД, суд дійшов висновку, що транспортний засіб: RAM-модель: 1500- ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 -номер шасі: НОМЕР_3 , слід класифікувати за кодом згідно з УКТЗЕД як легковий автомобіль, а також враховуючи те, що вантажна зона імпортованого позивачем транспортного засобу менше ніж 50% довжини колісної бази транспортного засобу, відтак, спірний транспортний засіб не може бути класифікований у товарній позиції 8704.

Також суд зазначає, що порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів законодавчо врегульовані.

Зокрема, статтею 301 Митного кодексу України визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

Згідно з ч. 1-3 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формуваннями реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім поверненні надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річною оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Відповідно до пунктів 43.4-43.5 Податкового кодексу України, платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових, зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника додатків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцяти денного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно із п. 1 Розділу ІІІ Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643 (надалі також - Порядок № 643) повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Відповідно до п. 3-5, 8 Розділу ІІІ Порядку № 643, у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

4) напрям(и) перерахування суми коштів:

а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на депозитний рахунок 3734 іншої митниці;

на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Після реєстрації в митниці заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Митний орган у строк не пiзнiше нiж за п`ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за відповідними платежами для виконання вiдповiдному органу Державної казначейської служби України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі отримання заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, оформленої у порядку, встановленому законодавством, митний орган зобов`язаний не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання такої заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому митний орган наділений правом провести перевірочні заходи у разі потреби з метою перевірки факту перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановленому законодавством порядку звернувся до митниці з відповідною заявою про повернення надмірно сплачених коштів.

Враховуючи, те що у Львівської митниці були відсутні підстави щодо зміни коду товару, який був представлений до митного органу, відповідно митні платежу сплачено в належному розмірі, а тому у Львівської митниці були відсутні підстави для повернення надмірно сплачених коштів.

Щодо інших аргументів позивача, то суд зазначає наступне.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у підтвердження викладеного у відзиві на позовну заяву викладено підтвердження обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду заяви позивачки і долученими доказами спростовує викладене у позовній заяві.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити .

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна