Справа № 420/14304/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 січня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно; стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно в сумі 81424 гривні 63 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4314 гривень 80 копійок в місяць у загальній сумі 28909 гривень 13 копійок за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В позовній заяві позивач, серед іншого, просить суд визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно; стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно в сумі 81424 гривні 63 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В рішенні від 27.11.2008 року у справі Крутько проти України (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. Джорж Естіма проти Португалії (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998*II, п.35, та Сіка проти Словакії (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

У справі Горнсбі проти Греції (від 19.03.1997 року, заява №18357/91, п.40) Суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. У вказаній справ визначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важно уявити ситуацію, щоб п.1 ст.6 Конвенції докладно описував процедурні Гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення ст.6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду ї проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації несумісних із принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд в постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18 (№ К/9901/1062/19) вказав, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд в постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 Кас України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Також Верховний Суд вказав, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах 06.02.2019 року по справі № 816/2016/17, від 30.03.2021 року по справі № 580/3376/20, 30.09.2020 року по справі № 420/5365/19.

Судом встановлено, що в провадженні Луганського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 360/4801/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно в сумі 86054,90 грн із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 21.09.2018 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4110,40 грн відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4110,40 грн за період з 01.03.2018 по 21.09.2018 включно у загальній сумі 27539,68 грн. відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 07.2003 №1078.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/4801/20 від 02 лютого 2021 року, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 21.09.2018 включно; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 виходячи із базового місяця - січень 2008 року, та в період з 01.03.2018 по 21.09.2018 виходячи із базового місяця - березень 2018 року.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог по даній справі № 420/14304/23 позивач, серед іншого, зазначає, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №360/4801/20 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 виходячи із базового місяця - січень 2008 року, та в період з 01.03.2018 по 21.09.2018 виходячи із базового місяця - березень 2018 року. З метою виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №360/4801/20 представником позивача отримано виконавчий лист, який направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 21.05.2021 року відкрито виконавче провадження №65459962, код доступу 4380226В6699. Відповідачем надано до виконавчої служби лист від 11.06.2021 року вих. №120 та зазначено, що позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №360/4801/20 у повному обсязі у сумі 4435,66 грн. 16.06.2021 року виконавче провадження №65459962 закінчено. Не погоджуючись із постановою про закінчення виконавчого провадження №65459962 позивачем подано до суду позовну заяву. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2021 року у справі №420/15131/21 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.06.2021 року ВП №65459962 про закінчення виконавчого провадження. З метою виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №360/4801/20 представником позивача 23.03.2023 року подано скаргу на урядову гарячу лінію у відповідь на яку відповідачем надано листа від 18.04.2023 року вих. №412/713 та зазначено, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №360/4801/20 виконано у повному обсязі шляхом виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року у сумі 4435,66 грн. Проте, враховуючи, що посадові особи відповідача зазначали при проведенні досудового врегулювання про відсутність розуміння як рахується індексація грошового забезпечення, то відповідачем при розрахунку наростаючого індексу споживчих цін застосовано наростаючий коефіцієнт для розрахунку індексації, який відповідає базовому місяцю січень 2016 року. Так сьогодні посадові особи військової частини НОМЕР_1 при розрахунку індексації грошового забезпечення ігнорують застосування у якості базового місяця січня 2008 року, не дивлячись на рішення суду, а саме: до органів виконавчої служби та суду надають листи довільної форми із інформацією, що рішення суду виконано повністю із застосуванням базового місяця січень 2008 року, хоча насправді розрахунок наростаючого індексу споживчих цін, який є основним чинником, що впливає на суму індексації, проводять із застосуванням зовсім іншого базового місяця. При цьому державний виконавець позбавлений можливості контролювати правильність виплаченої суми індексації, оскільки у рішенні суду вона не вказана. Як наслідок посадові особи військової частини НОМЕР_1 вводять в оману позивачів, органи державної виконавчої служби, суд (зокрема у справі №360/4801/20), користуючись тим, що розуміння правильності розрахунку суми індексації грошового забезпечення є досить вузько направленим аспектом справи. При розгляді справи №360/4801/20 питання правильності розрахунку суми індексації грошового забезпечення у грошовому еквіваленті за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року судом не досліджувалось, дане питання визнано передчасним.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2021 року по справі № 360/4801/20 заяву про визнання протиправною бездіяльність вчиненої суб`єктом владних повноважень у справі № 360/4801/20 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року по справі № 360/4801/20 апеляційну скаргу представника позивача Дяченка Олексія Володимировича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2021 року у справі № 360/4801/20 задоволено, ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2021 року у справі № 360/4801/20 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року по справі № 360/4801/20, яка набрала законної сили, зазначено, що заяву обґрунтовано тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі № 360/4801/20 (далі - Рішення) військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати на виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 виходячи із базового місяця - січень 2008 року, та в період з 01.03.2018 по 21.09.2018 виходячи із базового місяця - березень 2018 року. Для виконання рішення суду позивачем отримано виконавчий лист, який 14 05.2021 пред`явлено до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 21.05.2021 відкрито виконавче провадження № 65459962.09.06.2021 позивачу надійшли кошти в сумі 4435,66 грн. 09.08.2021 позивачем отримано лист від військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено, що відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі № 360/4801/20 військовою частиною НОМЕР_1 на картковий рахунок позивача перераховано 4435,66 грн. Станом на 09.08 2021постанова про закінчення виконавчого провадження № 65459962 на поштову адресу та електронну пошту позивача не надходила. За допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження позивачу стало 09.08.2021 відомо, що виконавче провадження закінчено 16.06.2021. Відтак 09.08.2021 позивачу стало відомо, що військовою частиною НОМЕР_1 рішення суду виконано остаточно. Військовою частиною НОМЕР_1 при виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 застосовано базовий місяць січень 2016 року та виплачено індексацію грошового забезпечення за визначений період в сумі 4435,66 грн. Крім того відповідачем взагалі не виплачено індексацію за період з 01.12.2015 по 31.12.2015. Проте у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі № 360/4801/20 визначено, що базовим місяцем в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно є січень 2008 року. При застосуванні базовим місяцем січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 сума індексації складає 85927,84 грн. Відповідачем виплачено 4503,21 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року по справі № 360/4801/20, яка набрала законної сили, вирішено заяву про визнання протиправною бездіяльність вчиненої суб`єктом владних повноважень у справі № 360/4801/20 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, розглядати у письмовому провадженні.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року по справі № 360/4801/20, яка набрала законної сили, розгляд заяви про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої відповідачем на виконання рішення суду у справі № 360/4801/20 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії зупинено до закінчення строку, на який введено воєнний стан (припинення, скасування).

Таким чином, станом на дату звернення до суду по даній справі № 420/14304/23 з позовною заявою про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно; стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно в сумі 81424 гривні 63 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, в провадженні Луганського окружного адміністративного суду знаходиться заява про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої відповідачем на виконання рішення суду у справі № 360/4801/20, в якій досліджується питання правильності розрахунку суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, виплаченої ОСОБА_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року по справі № 360/4801/20.

Тобто, в провадженні Луганського окружного адміністративного суду є заява про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення по справі № 360/4801/20.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 11.04.2018 року по справі № 9901/433/18 зазначив, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно; стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно в сумі 81424 гривні 63 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно; стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно в сумі 81424 гривні 63 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук