Справа № 240/29375/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року в Спільному Українсько-Болгарському підприємстві у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АМОНТ» та зобов`язання зарахувати такий періоду до страхового стажу та перерахувати пенсію з часу звернення із заявою про призначення пенсії.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно, на переконання позивача, відмовив йому у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи, який підтверджений належним чином складеними документами.
Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без викликів учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
09 листопада 2023 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем заява, визначеного зразка про перерахунок пенсії, з усіма необхідними документами, не подавалася, тому офіційної відмови позивач не отримував, а отримав лише роз`яснення. Указує, що за результатами розгляду документі, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29 листопада 1981 року, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, зокрема, з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року в Спільному Українсько-Болгарському підприємстві у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АМОНТ» на посаді начальника юридичного відділу, оскільки в даті наказу на звільнення наявне виправлення. При цьому, зазначає, що уточнюючу довідку від 11 липня 2005 року не взято до уваги, оскільки відсутня вихідна дата реєстрації документа, який підписує сам заявник, як директор підприємства, що не відповідає посаді, зазначеній відповідно до записів трудової книжки «начальник юридичного відділу». Наголошує, що вимоги позивача щодо зобов`язання перерахувати пенсію з 14 березня 2023 року є неправомірними, з огляду на дату подання позовної заяви 11 жовтня 2023 року.
Також, 09 листопада 2023 року відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке ухвалою суду від 16 листопада 2023 року повернуто заявнику без розгляду.
15 листопада 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач указує, що відповідач при прийнятті документів не зазначив про недоліки поданих документів. Зазначає, що при отримані першої суми пенсії у липні 2023 року йому стало зрозуміло про заниження трудового стажу відповідачем. Наголошує, що основним документом, який підтверджується трудовий стаж, є трудова книжка.
28 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання відповідача про долучення належним чином завіреної копії матеріалів пенсійної справи.
На виконання вимог ухвали суду, відповідач надав пояснення у яких зазначає, що ОСОБА_1 у заяві про призначення пенсії надав згоду на отримання від органів ПФУ СМС- повідомлення з інформацією, що його стосується. Саме тому, надати докази отримання ОСОБА_1 СМС-повідомлення про призначення пенсії ГУ ПФУ у Житомирській області немає можливості, оскільки такі повідомлення надсилаються централізовано Пенсійним фондом України.
Ухвалою суду від 11 січня 2024 року провадження у справі поновлено.
На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд установив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Житомирській області та отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
17 липня 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою про обґрунтування нарахованої пенсії, на яку листом отримав відповідь від 25 липня 2023 року про розгляд питання в порядку та строки передбачені Законом України «Про звернення громадян»
29 серпня 2023 року позивач звернувся з запитом до ГУ ПФУ у Житомирській області.
Листом від 04 жовтня 2023 року відповідач повідомив позивача, що до страхового стажу не враховано періоди, зокрема, за період з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року на підприємстві ТОВ «Амонт», оскільки записи в трудовій книжці містять виправлення. При цьому, уточнюючу довідку по названому підприємству, видану 11 липня 2005 року за період роботи 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року, врахувати неможливо, оскільки вона не містить вихідної дати реєстрації та підписана ОСОБА_1 як директором підприємства, що не відповідає посаді зазначеній згідно з записами трудової книжки (начальника юридичного відділу).
Уважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Призначення, виплата та перерахунок пенсій регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV (у редакції Закону України №3108-IV від 17 листопада 2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Статтею 7 Закону №1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується
Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.
Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до статті 56 Закону України №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За приписами статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Судом установлено, що по трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 29 листопада 1981 року, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи, зокрема, з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року в Спільному Українсько-Болгарському підприємстві у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АМОНТ» на посаді начальника юридичного відділу, оскільки в даті наказу на звільнення наявне виправлення.
Згідно з пунктами 2.3, 2.4, 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України,
Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція №58) (в редакції, чинній на дату внесення записів) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
При цьому, законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Верховний Суд в постанові від 11 травня 2022 року по справі № 120/1089/19-а зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 29 листопада 1981, заведеної на ім`я ОСОБА_1 в період з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року, були визнані недостовірними, відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суду не надано.
Згідно частини 1 статті 44 Закону України №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до частини 3 цієї правової норми органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду У від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1).
Згідно положень пункту 4.3 цього Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Отже, саме на орган Пенсійного фонду України законодавець поклав обов`язок щодо вчинення дій по перевірці достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію.
Однак, відповідачами не надано доказів на підтвердження вчинення таких дій.
При цьому, посилання відповідача на отримання від нього позивачем лише роз`яснення, суд до уваги не приймає, оскільки фактично інформацію про зарахований стаж, який враховано при призначенні пенсії, ОСОБА_1 не отримував, оскільки СМС інформування такого не передбачає. Тобто, повну інформацію, з якої можливо було встановити зараховані періоди стажу для призначення пенсії, позивач отримав з листа ГУ ПФУ у Житомирській області від 04 жовтня 2023 року.
Відтак, предметом судового дослідження виступають саме дії ГУ ПФУ у Житомирській області при призначенні пенсії з 14 березня 2023 року в частині зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності.
Додатково суд зауважує, що відповідач не надав суду докази на підтвердження того, що такі дії вчиненні іншим органом Пенсійного фонду за результатами розгляду поданих позивачем документів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що саме дії ГУ ПФУ в Житомирській області по не зарахуванню до страхового стажу періоду з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року є протиправними.
З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд уважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Житомирській області зрахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року в Спільному Українсько-Болгарському підприємстві у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АМОНТ».
Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на викладене, з урахуванням установлених обставин, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Житомирській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року в Спільному Українсько-Болгарському підприємстві у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АМОНТ» та перерахувати пенсію з часу звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 14 березня 2023 року.
На підставі положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 12 березня 1995 року по 08 липня 2005 року в Спільному Українсько-Болгарському підприємстві у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «АМОНТ» та перерахувати пенсію ОСОБА_1 з часу звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 14 березня 2023 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис