Справа № 500/6687/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6687/23

11 січня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі, відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач - 2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №73 від 01.08.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язати відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до трудового/страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах - періоди роботи: 1) з 23.12.1986 по 31.10.1995 р. (тобто 8 років, 10 місяців, 9 днів) - у Київській книжковій друкарні наукової книги на посаді складача на складально-рядковідливних машинах; 2) з 01.11.1995 р. по 30.04.1996 (тобто 6 місяців) - у ТОВ МП «АФІША» на посаді складача на рядовідливних машинах; 3) з 03.05.1996 р. по 18.02.2002 р. (тобто 5 років, 9 місяців, 16 днів) - у ТОВ «ЗДВИЖ» на посаді складача на рядовідливних машинах, зобов`язати відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 25.07.2023 року відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посада «лінотипіст», посада «складача на складально - рядковідливних машинах» та посада «набирача на складально-рядковідливних машинах» передбачена у всіх Списках №2, які зазначали роботи і посади, що пов`язані із шкідливими і важкими умовами праці. Відповідно, зазначив, що протягом спірних періодів, позивач пропрацював на посадах «учня складача на рядковідливних машинах», «складача на складально-рядковідливних машинах» та «складача на рядовідливних машинах» 15 років, 1 місяць, 25 днів, а всього загальний трудовий стаж позивача складає більше 40-ка років, що підтверджується записами, які містяться у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 03.12.1881 року, що видане на ім`я позивача, а також довідками. З огляду на це, позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 73 від 01.08.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. Вважає, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом падання оформленої належним чином уточнюючої довідки згідно зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України па підставі первинних документів за час роботи особи па відповідному підприємстві. При цьому, атестація робочого місяця є обов`язковою для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 22.08.1992. На думку представника відповідача - 1, трудова книжка позивача не є належним доказом по справі, оскільки за документом підтверджується лише факт прийняття на роботу за певною професією, але не підтверджується виконання роботи протягом повного робочого дня, наявність (відсутність) відпусток без збереження заробітної плати, прогулів, страйків, ритмічність роботи підприємства, віднесення професії до відповідних Списків, проведення атестації робочого місця. Тому, вважає, що необхідним є надання уточнюючої довідки відповідно до пупку 20 Порядку №637. У свою чергу, ОСОБА_1 надано довідку від 25.07.2023 №1/2507/23 за період роботи з 23.12.1986 по 31.10.1995. Просить врахувати, що надана позивачем довідка також є неналежним доказом по справі, оскільки не відповідає вимогам Додатку 5 Порядку №637, а саме: не зазначено посилання на позицію Розділу XXV постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994; невірно зазначений період роботи на пільговій посаді - згідно записів трудової книжки працював з 23.12.1986 учнем набирача на рядковідливній машині, 15.10.1987 присвоєний 4 розряд набирача на рядковідливній машині; міститься невідповідність назви займаної посади з назвою посади, вказаною у наданій копії наказу від 31.10.1996 №82 про звільнення з посади лінотипіста, при цьому, у трудовій книжці не міститься запису про переведення на дану посаду, у картці форми Т2 з 01.03.1989 - зазначена посада лінотип. До того ж, зазначив, що у наказі по підприємству «Про результати атестації робочих місць та професій список №1 та №2, зайнятість за якими дає право на пенсію за віком па пільгових умовах» посада лінотипіста відсутня. Відтак, вернув увагу суду на тому, що ураховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують період роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 з 23.12.1986 по 31.10.1995, у Головного управління відсутні правові підстави для зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу позивача. Таким чином, на думку представника відповідача - 1, за наданими ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії документів про стаж страховий стаж складає 40 років 08 місяців 12 днів, пільговий стаж за Списком № 2 - відсутній. На переконання відповідача-1, оскільки позивач не має необхідного пільгового стажу (стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2), то відсутні правові підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2) частини другої етап і 114 Закону №1058.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що страховий стаж особи становить 40 років 08 місяців 12 днів, до страхового стажу за поданими документами враховано усі періоди. Зазначив, що період роботи з 23.12.1986 по 31.10.1995, згідно пільгової довідки № 1-2507/23 від 25.07.2023 не враховано, оскільки пільгова довідка не відповідає формі згідно додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 а саме: не зазначено посилання на позицію розділу ХХУ постанови КМУ № 162 від 11.03.1994, невірно зазначений період роботи на пільговій посаді, так як згідно записів трудової книжки заявник працював з 23.12.1986 учнем набирача на рядковідливній машині. Окрім того, міститься невідповідність в назві посади згідно наданої копії з наказу від 31.10.1995 №82 про звільнення заявника з посади лінотипіста. Запис про переведення на дану посаду в трудовій книжці відсутній, а також в картці форми Т2 з 01.03.1989-зазначена посада лінотип. Також, просить врахувати, що в наказі по підприємству «Про результати атестації робочих місць та професій список №1 та №2, зайнятість за якими дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» посада лінотипіста відсутня. Вважає, що відповідачем - 2 правомірно прийнято рішення відмовити в призначені пенсії згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Позивача подав до суду відповідь на відзив ГУ ПФУ в м. Київ, в якій підтримав позовні вимоги, просить задовольнити даний позов повністю.

Судом встановлено, що 25.07.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності дану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №73 від 01.08.2023 згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

З даного рішення вбачається, що страховий стаж позивача становить 40 років 08 місяців 12 днів. За доданими документами зараховано всі періоди роботи. Період роботи з 23.12.1986 по 31.10.1995, згідно пільгової довідки №1-2507/23 від 25.07.2023, оскільки пільгова довідка не відповідає Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.0.1993 №637, а саме: не зазначено посилання на позицію розділу ХХУ Постанови КМУ №162 від 11.03.1994, невірно зазначений період роботи на пільговій посаді, так як згідно записів трудової книжки заявник працював з 23.12.1986 учнем набирача на рядковіливній машині, 15.10.1987 присвоєний 4 розряд набирача на рядковіливній машині. Окрім того, міститься невідповідність в назві посади згідно наданої копії з наказу від 31.10.1995 №82 про звільнення заявника з посади лінотипіста. Запис про переведення на дану посаду в трудовій книжці відсутній. В картці форми Т-2 з 01.03.1989 - зазначена посада лінотип. В наказі по підприємству "Про результати атестації робочих місць та професій список №1 та №2, зайнятість за яким дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" посада лінотипіста відсутня.

Про вказане рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №2600-0206-8/151418 від 03.08.2023.

Не погоджуючись з рішенням відповідача -2, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі, Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації навідповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Як слідує з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , позивач з 23.12.1986 прийняти на роботу учнем набирача на рядковідливних машинах в набірний цех у Київську книжкову друкарню наукової книги, та з 31.10.1995 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України; з 01.11.1995 прийнятий на посаду набирача на рядовідливних машинах 6-го розряду в ТОВ МП "АФІША", та з 30.04.1996 року звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України; з 03.05.1996 прийнятий на посаду набирача рядовідливних машин 6-го розряду у ТОВ "ЗДВИЖ", та з 18.02.2022 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Відповідно, суд вважає, що спірні у даній справі періоди роботи підтверджуються записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданій 03.12.1981 ОСОБА_1 .

Крім цього, на підтвердження спірних періодів роботи позивачем долучено до позовної заяви копії наступних документів: довідку Приватного акціонерного товариства "Книжкова друкарня наукової книги" №1-2507/2 від 25.07.2023, Наказ Київської книжкової типографії наукової книги від 19.12.1986 №159, Наказ Київської книжкової типографії наукової книги від 19.12.1986 №159-п, Наказ Київської книжкової друкарні наукової книги від 31.10.1995 №82, особову карточку форми Т-2, Наказ Київської книжкої типографії наукової книги від 19.12.1986 №159, Наказ Київської книжкової друкарні наукової книги від 30.12.1994 №111 (з додатком), довідка ТОВ "ЗДВИЖ" від 28.02.2002.

Суд звертає увагу, що відповідачем-2 не зазначено у відмові про призначення пенсії ОСОБА_2 про відсутність у трудовій книжці позивача, яка є основним документом на підтвердження трудового стажу, відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Натомість, відповідач - 2, відмовляючи позивачу зазначив, що період роботи з 23.12.1986 по 31.10.1995, згідно пільгової довідки № 1-2507/23 від 25.07.2023 не враховано, оскільки пільгова довідка не відповідає формі згідно додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 а саме: не зазначено посилання на позицію розділу ХХУ постанови КМУ № 162 від 11.03.1994, невірно зазначений період роботи на пільговій посаді, так як згідно записів трудової книжки заявник працював з 23.12.1986 учнем набирача на рядковідливній машині; міститься невідповідність в назві посади згідно наданої копії з наказу від 31.10.1995 №82 про звільнення заявника з посади лінотипіста; запис про переведення на дану посаду в трудовій книжці відсутній, а також в картці форми Т2 з 01.03.1989-зазначена посада лінотип; в наказі по підприємству «Про результати атестації робочих місць та професій список №1 та №2, зайнятість за якими дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» посада лінотипіста відсутня.

Такі доводи відповідача - 2, на думку суду, зводяться до формальних підстав.

Суд враховує правову позицію зазначену Верховним судом у постанові від 17.11.2021 у справі № 242/5635/16-а, в якій зазначено проте, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з невідповідністю довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

При цьому суд зауважує, що обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні уточнюючої довідки.

Згідно з пунктом 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Тобто в період роботи позивача необхідно застосовувати Список 2, який був чинний у цей період.

Згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів України №1173 від 22.08.1956 року, посада лінотипіста віднесена до робіт і посад, які пов`язані із шкідливими і важкими умовами праці (пункт «а» розділу XXVII Поліграфічне виробництво).

Списком №2, затвердженим постановою Кабінету міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, до робіт і посад, які пов`язані із шкідливими і важкими умовами праці віднесено, зокрема, посада набирача на складально-рядковідливних машинах.

Списками №2, затверджених постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року та №36 від 16.01.2003 року до робіт і посад, які пов`язані із шкідливими і важкими умовами праці віднесені посада складача на складально - рядковідливних машинах та посада набирача на складально-рядковідливних машинах, відповідно.

Суд також звертає увагу на тому, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.07.2018по справі №227/545/17.

Також, у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а Велика палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Разом з цим суд відмічає, що згідно з вимогами статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тобто, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємства, в якому працював позивач, або архівних установ для отримання відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.

Отже, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права.

При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми.

У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Таким чином, оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №73 від 01.08.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім цього, вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає про те, що адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Питання про наявність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, і, за відсутності всіх вихідних даних, необхідних для вирішення цього питання, не може бути розглянуте по суті судом.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Відтак, з метою ефективного поновлення прав позивача, який зареєстрований в м. Київ, суд вважає за необхідне, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву позивача від 25.07.2023 щодо призначення пенсії на пільгових умовах, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. За вищевикладених обставин, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень в порядку, визначеному частиною третьою ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 73 від 01.08.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2023 щодо призначення пенсії на пільгових умовах, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 11 січня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження:вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ 53,04053 );

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження:майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.