Справа № 280/2722/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2722/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року (суддя Татаринов Д.В., повне судове рішення складено 13 вересня 2023 року) в справі №280/2722/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні роботи на посаді вихователя в Біловодському дитячому садку-яслях № 3 з 01 серпня 1981 року по 26 липня 1982 року, роботу на посаді вихователя в дитячому садку № 7 Запорізької АЕС з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1985 року, роботи на посаді вихователя в дитячому садку № 174 в виробничому об`єднанні «Моторобудівник» з 09 лютого 1990 року по 16 серпня 1993 року, роботи з 16 серпня 1993 року по 04 жовтня 1993 року на посаді вихователя, роботи з 04 жовтня 1993 року по 01 червня 1994 року на посаді старшого вихователя, роботи з 01 червня 1994 року но 01 квітня 1999 року на посаді старшого вихователя, з 01 квітня 1999 року по 25 жовтня 1999 року на посаді вихователя-методиста в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу, роботу педагогом-психологом в ПП «Агентство Софія» з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року, роботу з 25 листопада 2002 року по 31 березня 2005 року на посаді психолога ДВНЗ № 55, роботи з 01 квітня 2005 року по теперішній час в дошкільному навчальному закладі комбінованого типу № 81 на посаді вихователя-методиста, викладеної у рішенні про відмову у перерахунку пенсії № 21 від 05 грудня 2022 року, до стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", неправомірними, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії № 21 від 05 грудня 2022 року; зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області призначити (здійснити нарахування), врахувавши стаж роботи на посаді вихователя в Біловодському дитячому садку-яслях № 3 з 01 серпня 1981 року по 26 липня 1982 року, роботу на посаді вихователя в дитячому садку № 7 Запорізької АЕС з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1985 року, роботу на посаді вихователя в дитячому садку № 174 в виробничому об`єднанні «Моторобудівник» з 09 лютого 1990 року по 16 серпня 1993 року, роботу з 16 серпня 1993 року но 04 жовтня 1993 року на посаді вихователя, роботу з 04 жовтня 1993 року по 01 червня 1994 року на посаді старшого вихователя, роботи з 01 червня 1994 року по 01 квітня 1999 року на посаді старшого вихователя, з 01 квітня 1999 року по 25 жовтня 1999 року на посаді вихователя-методиста в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу, роботу педагогом-психологом в ПП «Агентство Софія» з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року, роботу з 25 листопада 2002 року по 31 березня 2005 року на посаді психолога ДВНЗ № 55, роботу з 01 квітня 2005 року по теперішній час в дошкільному навчальному закладі комбінованого типу № 81 на посаді вихователя-методиста, до стажу, який дає право па виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважає дії відповідача із відмови у зарахуванні спірних періодів до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги, протиправними.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ГУ ПФУ у Вінницькій області просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 13 вересня 2022 року отримує пенсію за віком.

Позивач 02 грудня 2022 року звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, заяву передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 05 грудня 2022 року №21 позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій з огляду на те, що не виконані умови пункту 7-1 розділу XV Закону №1058.

Згідно з вказаним рішенням:

- для зарахування періоду роботи на посаді вихователя в Біловодському дитячому садку-яслах № 3 з 01 серпня 1981 року по 26 липня 1982 року до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, необхідно надати довідку, щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати;

- для зарахування періоду роботи на посаді вихователя в дитячому садку № 7 Запорізької АЕС з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1985 року та в дитячому садку № 174 в виробничому об`єднанні «Моторобудівник» з 09 лютого 1990 року по 04 жовтня 1993 року до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, необхідно надати довідки щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати та довідки щодо форми власності установ у період роботи заявниці;

- період роботи заявниці з 01 червня 1994 року по 25 жовтня 1999 року вихователем-методистом в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу неможливо врахувати до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки не підтверджено, що завод відноситься до державної або комунальної форми власності;

- період роботи педагогом-психологом в ПП «Агентство Софія» з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року неможливо врахувати до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не передбачений даний заклад;

- період роботи з 25 листопада 2000 року по 31 березня 2005 року на посаді психолога ДВНЗ № 55 неможливо врахувати до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки дана посада не передбачена переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (передбачена посада практичного психолога);

- для зарахування періоду роботи з 01 квітня 2005 року по теперішній час в дошкільному навчальному закладі комбінованого типу № 81 до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки згідно з трудовою книжкою заявниця прийнята методистом, записів щодо переведення на іншу посаду в трудовій книжці не зазначено. Відповідно до довідки від 08 листопада 2022 року № 07.01-19/627 заявниця з 01 квітня 2005 року по теперішній час працює вихователем-методистом.

При цьому зазначено, що страховий стаж заявника становить 43 роки 3 місяці 3 дні.

Суд першої інстанції вважав, що періоди роботи з 09 лютого 1990 року по 04 жовтня 1993 року в дитячому садку № 174 виробничого об`єднання «Моторобудівник», з 01 червня 1994 року по 25 жовтня 1999 року в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу, з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року не можуть бути зараховані до спеціального страхового стажу, що визначає право особи на виплату грошової допомоги, оскільки наведені установи не відносяться до державної або комунальної власності.

Суд першої інстанції вважав, що до страхового стажу, що визначає право особи на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи виключно в закладах та установах державної та комунальної форми власності, тому дійшов висновку, що страховий стаж позивача, який визначає право на призначення та виплату грошової допомоги, становить менше 30 років, що позбавляє позивача права на призначення та виплату заявленої грошової допомоги.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, з 13 вересня 2022 року отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 02 грудня 2022 року звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ у Вінницькій області, яким рішенням від 05 грудня 2022 року №21 позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій з підстав не виконання умов пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:

- для зарахування періоду роботи на посаді вихователя в Біловодському дитячому садку-яслах № 3 з 01 серпня 1981 року по 26 липня 1982 року до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, необхідно надати довідку, щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати;

- для зарахування періоду роботи на посаді вихователя в дитячому садку № 7 Запорізької АЕС з 18 серпня 1982 року по 02 липня 1985 року та в дитячому садку № 174 в виробничому об`єднанні «Моторобудівник» з 09 лютого 1990 року по 04 жовтня 1993 року до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, необхідно надати довідки щодо перебування у відпустках без збереження заробітної плати та довідки щодо форми власності установ у період роботи заявниці;

- період роботи заявниці з 01 червня 1994 року по 25 жовтня 1999 року вихователем-методистом в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу неможливо врахувати до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки не підтверджено, що завод відноситься до державної або комунальної форми власності;

- період роботи педагогом-психологом в ПП «Агентство Софія» з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року неможливо врахувати до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не передбачений даний заклад;

- період роботи з 25 листопада 2000 року по 31 березня 2005 року на посаді психолога ДВНЗ № 55 неможливо врахувати до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки дана посада не передбачена переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (передбачена посада практичного психолога);

- для зарахування періоду роботи з 01 квітня 2005 року по теперішній час в дошкільному навчальному закладі комбінованого типу № 81 до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки згідно з трудовою книжкою заявниця прийнята методистом, записів щодо переведення на іншу посаду в трудовій книжці не зазначено. Відповідно до довідки від 08 листопада 2022 року № 07.01-19/627 заявниця з 01 квітня 2005 року по теперішній час працює вихователем-методистом.

В рішенні вказано, що страховий стаж позивача складає 43 роки 3 місяці 3 дні.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Пунктом 2-1 розділу розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі Перелік №909).

Згідно з пунктом 4 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пункт 5 Порядку №1191 визначає, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, призначення грошової допомоги здійснюється за сукупністю умов: досягнення пенсійного віку, праця у закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону № 1799-ХІІ (для жінок - 30 років) на таких посадах, не отримання на час призначення пенсії за віком будь-якої пенсії.

При цьому до страхового стажу, що визначає право особи на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи виключно в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону № 1788-ХІІ.

Спірним в цій справі є питання наявності у позивача права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV через відсутність у позивача передбаченого цією нормою страхового стажу (30 років) у закладах та установах державної або комунальної форми власності.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що як пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, так й Порядком №1191 чітко встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ.

Періоди роботи позивача з 09 лютого 1990 року по 04 жовтня 1993 року в дитячому садку № 174 виробничого об`єднання «Моторобудівник», з 01 червня 1994 року по 25 жовтня 1999 року в дитячому садку № 159 АТ «Мотор Січ» Запорізького моторобудівного заводу, з 25 жовтня 1999 року по 23 травня 2000 року обґрунтовано не зараховані відповідачем до спеціального страхового стажу, що визначає право особи на виплату грошової допомоги, оскільки наведені заклади та установи не є закладами та установами державної або комунальної власності.

Також судом першої інстанції правильно відхилено посилання на постанову Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Тобто цією постановою визначений перелік закладів і установ для цілей визначення права осіб на пенсію за вислугу років, а для цілей визначення спеціального страхового стажу, який дає право на отримання грошової допомоги.

Відповідно, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж педагогічної роботи в закладах та установах державної й комунальної форми власності, є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись статтями 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року в справі № 280/2722/23 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року в справі № 280/2722/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 11 січня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 11 січня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко