Справа № 607/19407/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 607/19407/23 пров. № А/857/21496/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Ільчишин Н. В.,

Носа С. П.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2023 року (прийняте в м. Тернополі суддею Кунець Н. Р.; складене в повному обсязі 07 листопада 2023 року) в адміністративній справі № 607/19407/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кукурудза А. Є., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаним позовом та просив скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Тернопільській області, відповідач) сержанта поліції Сукара Т. Я. серії ЕАТ № 7824220 від 27.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів того, що він особисто керував вказаним автомобілем та здійснив зупинку з порушенням Правил дорожнього руху, а висновок посадової особи відповідача про те, що саме він здійснив вказане вище порушення ґрунтується виключно на припущеннях. Також, розгляд справи про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення проведено з грубим порушенням вимог законодавства, а саме: вказана справа взагалі не розглядалася інспектором відповідача у порядку, визначеному КУпАП, що видно із відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції. Зокрема, інспектор поліції не виконав вимоги статті 278 КУпАП; серед іншого, він був позбавлений права на участь у розгляді цієї справи, права на надання правової допомоги та інших прав, позаяк навіть не знав, що така справа уже розглянута та його притягнуто до відповідальності.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія № 7824220 від 27.09.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності частиною першою статті 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень скасовано, а матеріали справи надіслано на новий розгляд до УПП в Тернопільській області.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кукурудза А. Є., який вважає, що рішення суду першої інстанції в частині направлення матеріалів справи на новий розгляд до УПП в Тернопільській області прийняте на підставі неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині направлення справи на новий розгляд. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині направлення матеріалів справи на новий розгляд та ухвалити нове рішення в цій частині, яким закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, з урахуванням того, що розгляд справи уповноваженою особою патрульної поліції не відбувся, дійшов обґрунтованого висновку, що вказана обставина є самостійною та безумовною підставою для скасування постанови про притягнення особи до відповідальності, оскільки це є грубив порушенням гарантованих позивачу прав, у тому числі права на захист шляхом отримання правової допомоги. Враховуючи зазначене, а також те, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, всупереч вимогам законодавства відповідачем до суду не надано. Підсумовуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині направлення справи на новий розгляд до УПП підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення в цій частині, яким закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

УПП у Тернопільській області подало відзив на апеляційну скаргу, у якому вказало, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції прийняте на підставі повного, всебічного і неупередженого дослідження доказів; з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Аналізуючи зміст рішення суду першої інстанції, фактичні обставини справи та норми законодавства, відповідач погоджується з висновками суду першої інстанції, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Розгляд апеляційної скарги просить проводити без участі представника відповідача.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, 27.09.2023 інспектор УПП в Тернопільській області сержант поліції Сукар Т. Я. виніс постанову серії ЕАТ № 7824220 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що 27.09.2023 о 19 год. 57 хв. у м. Тернополі по вулиці 15 Квітня, 28, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу «KIA Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті, чим порушив вимоги пункту 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху порушення заборони зупинки на перехрестях.

Вважаючи зазначену постанову неправомірною, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що позаяк відповідачем порушено визначений статтями 279, 280 КУпАП порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення суд вважав, що позов необхідно задовольнити частково - скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7824220 від 27.09.2023, а справу надіслати до УПП в Тернопільській області на новий розгляд, під час якого мають бути забезпечені усі права особи та прийняте рішення, що б відповідало вимогам закону.

При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів пункту 3 частини другої статті 19 КАС України, не поширюється.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції частково помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом пунктів 8, 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань:

регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів;

у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої статті 40 вказаного Закону поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Також відповідно до приписів частин першої, другої статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128 - 129...).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до цього Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (статті 41, 53 цього Закону).

Також частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасників дорожнього руху зобов`язано знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом пункту 1.1 ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (пункт 1.5 ПДР).

Пунктом 1.9 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За приписами підпункту «ґ» пункту 15.9 ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП порушення правил зупинки, стоянки тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частиною другою статті 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Як видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції 27.09.2023 о 19 год. 35 хв. по вулиці 15 Квітня, 28 на перехресті 15 квітня Підволочиське шосе працівники поліції виявили транспортний засіб «KIA Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв із ввімкненим двигуном, за кермом якого перебував ОСОБА_1 котрий спав.

Разом з тим, як видно із вказаного відеозапису, на якому зафіксована процесуальна послідовність винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, розгляд справи поліцейським за частиною першою статті 122 КУпАП фактично не відбувся, натомість о 20 год. 30 хв. 35 сек. (55 хв. 34 сек. відеозапису) працівник поліції лише повідомив позивача про винесену відносно нього постанови за зупинку на перехресті, яку надалі вручив останньому.

Тобто, інспектор відповідача порушив визначені статтею 268 КУпАП права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначений статтями 279, 280 КУпАП, розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395; зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, в т. ч. не роз`яснив ОСОБА_3 його прав, яка справа розглядається, що є самостійною та безумовною підставою для скасування постанови про притягнення особи до відповідальності.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а.

А згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відзиві на позов представник відповідача зазначає про те, що факт здійснення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної боді-камери працівника поліції, із якого видно, що позивачем 27 вересня 2023 року дійсно була допущена зупинка транспортного засобу на перехресті.

Разом з тим, у постанові інспектора УПП в Тернопільській області серії ЕАТ №7824220 від 27.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вказано, що здійснювалася відеофіксація порушення, не вказано й технічний засіб, за допомогою якого здійснено чи відеозапис порушення; також у графі 7 постанови «До постанови додаються» не вказано про відеозапис порушення.

З приводу вказаного колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої, зокрема у постановах від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, від 15.11.2018 в справі № 524/5536/17, від 07.02.2019 у справі №161/11151/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а, від 12.06.2020 у справі №805/3899/17-а, від 25.06.2020 у справі № 607/1068/17, у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано, зокрема, докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Відсутність належних доказів свідчить про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення. А візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

А статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вказаним приписам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, заперечуючи позов, не надав відповідних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, постанову в справі про адміністративне правопорушення скасувати, позов ОСОБА_1 задовольнити, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Також відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно зі статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, при зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 429,44 грн, що підтверджується квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» № 0582-2536-7390-6594 від 08.10.2023; при поданні апеляційної скарги - 644,16 грн відповідно до квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» № 3217-1202-8696-9001 від 12.11.2023, а загалом - 1073,60 грн.

Відтак, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Тернопільській області.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2023 року в адміністративній справі № 607/19407/23 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія № 7824220 від 27.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Н. В. Ільчишин
С. П. Нос
Постанова складена у повному обсязі 12 січня 2024 року.