Справа № 500/155/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/155/24

12 січня 2024 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юк П.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , через адвоката Вальчук Мирославу Миколаївну, звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міністерства оборони України, Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій просить:

визнати дії комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо призначення одноразової грошової допомоги протиправними;

визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом №271/168 від 01.09.2023 року комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 ;

зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум здійснити перерозподіл між особами, які мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 з врахуванням поданих документів ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ;

зобов`язати Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направити належним чином подані документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги за загиблого солдата ОСОБА_3 на розгляд Міністерства оборони України для здійснення перерозподілу між особами, які мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .

До вказаної позовної заяви також додано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зупинити виплату згідно рішення, оформленого протоколом №271/168 від 01.09.2023 року комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , яким дружині, сину та дочці загиблого солдата ОСОБА_3 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 15000000,00 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що 14.09.2023 року ОСОБА_1 отримала лист від Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким її повідомлено, що протоколом засідання комісії Міністерства оборони Україні розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 01.09.2023 року № 271, дружині, сину, дочці загиблого солдата ОСОБА_3 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 15000000, 00 грн.

Проте, ОСОБА_1 вважає таке рішення протиправним, оскільки нею 31.08.2023 було направлено на офіційну електронну адресу Міністерства оборони України заяву про відкладення розгляду питання щодо призначення одноразової грошової допомоги та її виплати після смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що 29.08.2023 року набрало закони сили рішення Лановецького районного суду Тернопільської області, яким встановлено факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а 30.08.2023 видано повторно свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_2 .

Тому вважає, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову існуватиме необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення її прав у майбутньому та очевидність ознак протиправності рішення, оскільки на момент прийняття спірного рішення комісії було відомо про ще одну особу, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Забезпечення позову це надання заявнику тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави та порядок вжиття заходів забезпечення позову врегульовані главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд відзначає, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами четвертою-шостою статті 154 КАС України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти таких висновків.

Під час розгляду заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням положень статті 150 КАС України.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність застосування таких заходів тим, що:

1) наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення;

2) існуватиме необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав неповнолітньої дочки загиблого військовослужбовця у майбутньому.

Оцінюючи наведені підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує наступне.

Щодо наявності ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, правомірність оскаржуваного розпорядження не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Безумовно, рішення суб`єкта владних повноважень справляє певний вплив на права неповнолітньої дочки загиблого військовослужбовця і може мати наслідки, які вона оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Сам собою факт прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, яке може стосуватись прав та інтересів заявниці, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним.

Суд звертає увагу на те, що фактичні обставини справи, зокрема, встановлення правомірності чи неправомірності (протиправності) оскаржуваного рішення підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

З огляду на викладене суд не встановив підстав для забезпечення позову з мотивів очевидної протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо істотних ускладнень чи унеможливлення поновлення порушених прав позивача.

01.09.2023 оскаржуваним рішенням дружині, сину та дочці загиблого в період дії військового стану військовослужбовця ОСОБА_3 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 15 000 000,00 грн в рівних частках кожному, тобто у повному розмірі визначеному п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168.

Однак 29.08.2023 року набрало закони сили рішення Лановецького районного суду Тернопільської області, яким встановлено факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

30.08.2023 видано повторно свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_2 де батьком дитини значиться ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_1 .

31.08.2023 було на офіційну електронну адресу Міністерства оборони України () направлено заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду питання щодо призначення одноразової грошової допомоги після смерті військовослужбовця ОСОБА_3 у зв`язку із наявністю у загиблого ще однієї доньки яка має право на одноразову грошову допомогу передбачену п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168. Додатками в заяві вказано: копія паспорта та довідки про реєстрацію місця проживання; копія свідоцтва про смерть; копія свідоцтва про народження; копія рішення суду.

Крім цього, 01.09.2023 позивач подала до Кременецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням батьківства загиблого солдата ОСОБА_3 .

Однак, розгляд Комісією питання призначення допомоги не було відкладено та винесено 01.09.2023 оскаржене рішення, яке, на думку позивача, є протиправним, розподіл допомоги проведено без урахування права ОСОБА_2 на частку в одноразовій грошовій допомозі, передбачену п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168.

Представник позивача вважає, що наявні підстави забезпечення позову, оскільки виплата допомоги в повному обсязі передбаченому п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 іншим особам, які також мають на неї право, призведе до порушення прав неповнолітньої доньки військовослужбовця на отримання її частки, а відновлення таких прав буде істотно ускладнено.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону України № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті Закону України № 2011-XII загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з частиною 1 статті 16-3 Закону України № 2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Відповідно до п.4.8 Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №45: Виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу (додаток 7) не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві.

29.08.2023 набрало законної сили рішення Лановецького районного суду Тернопільської області, яким встановлено факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також в матеріалах справи міститься довідка Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.10.2023 видана ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про те, що вона відноситься до членів сім`ї військовослужбовця, померлого під час проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_2 відноситься до осіб, зазначених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

З огляду на вищевикладене суд погоджується з доводами заявниці про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить поновлення прав неповнолітньої дочки загиблого військовослужбовця.

Зокрема, відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Таким чином, виплата в повному обсязі такої допомоги, особам яким вона вже призначена, ускладнить поновлення прав неповнолітньої дочки загиблого військовослужбовця на її частку в такій допомозі та може призвести до довготривалих судових процесів.

При цьому, предметом позову є правомірність самого рішення про призначення такої допомоги.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, позивач просить зобов`язати Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зупинити виплату згідно рішення, оформленого протоколом №271/168 від 01.09.2023 року комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , яким дружині, сину та дочці загиблого солдата ОСОБА_3 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 15 000 000,00 грн.

Однак, відповідно до ч.1 та ч.8 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Слід зазначити, що право інших членів сім`ї померлого військовослужбовця на призначення та виплату їм вказаної допомоги не оспорюється позивачем, спірним є лише розподіл часток, оскільки допомога призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання.

Як уже зазначалось судом, виплата допомоги здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-яким з інших осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Отже, при вжитті заходів забезпечення позову слід також враховувати не оспорене право інших осіб на виплату належної їм частки грошової допомоги.

Так, загальний розмір допомоги визначений пунктом 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. №168 становить 15 000 000 грн.

01.09.2023 оскаржуваним рішенням Комісії дружині, сину та дочці загиблого в період дії військового стану військовослужбовця ОСОБА_3 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 15 000 000,00 грн в рівних частках кожному, тобто по 5 000 000 грн кожному з трьох осіб.

Разом з тим, у разі задоволення позовних вимог, зокрема в частині здійснення перерозподілу такої допомоги з урахуванням частки ОСОБА_2 , одноразова грошова допомога у розмірі 15 000 000,00 грн підлягає розподілу в рівних частках між чотирма особами по 3 500 000 грн кожному.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

В силу положень ст.151 КАС України належним способом є вжиття заходів забезпечення шляхом:

- зупинення дії рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом №271/168 від 01.09.2023 року, в частині призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 в сумі 3 500 000 грн;

- заборони Тернопільському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки здійснювати виплату допомоги на підставі вказаного рішення, в частині виплати допомоги в сумі 3 500 000 грн, що становитиме в рівних частках щодо кожного з осіб яким вона призначена - 1 166 667 грн.

Суд відзначає, що застосований спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету; вжиття вищезазначеного забезпечувального заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища у правовому статусі сторін до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Керуючись статтями 150,151,154, 157 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом №271/168 від 01.09.2023 року, в частині призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 в сумі 3 500 000 грн.

Заборонити Тернопільському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки здійснювати виплату допомоги, в частині суми 3 500 000 грн, що становить в рівних частках щодо кожного з осіб яким вона призначена - по 1 166 667 грн., згідно рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом №271/168 від 01.09.2023 року про призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 .

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена і підписана 12 січня 2024 року.

Суддя Баб`юк П.М.