Справа № 389/4113/23
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/32/23
Рішення

іменем України

10 січня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного штрафу від 06.11.2023 серії АА №00014435 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначила, що 10.11.2023 на її поштову адресу надійшла постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серія АА №00014435 від 06.11.2023, винесена заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) на наземному транспорті начальником відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 . Згідно із цією постановою належний їй транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , 03.11.2023 о 18 год 48 хв на а/д Р-60 км 165+000, Полтавська обл. допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 14,4 % (3,024 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тон та відстані між осями 1,3 м або менше, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП. Вказаною постановою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Винесену стосовно неї постанову вважає незаконною, такою, що прийнята із недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вказує, що відповідачем не правильно визначено суб`єкта відповідальності, оскільки адміністративна відповідальність застосована до неї як до власника транспортного засобу. Так, транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . При цьому, 20.07.2021 між нею та суб`єктом господарювання ПП «МАН-ТРАНС-АВТО», укладено договір оренди автомобілів. Згідно з п.1.1. вищевказаного договору, транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , та причеп марки WIELTON, модель NS3, державний номерний знак НОМЕР_2 , передано у тимчасове користування суб`єкту господарювання ПП «МАН-ТРАНС-АВТО». Даний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №951. ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію в органах МВС, визначено суб`єкт господарювання ПП «МАН-ТРАНС-АВТО» тимчасовим користувачем транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , та отримано тимчасовий реєстраційний талон на б серії НОМЕР_3 . З огляду на викладене, оскільки ПП «МАН-ТРАНС-АВТО» на момент вчинення адміністративного правопорушення було тимчасовим користувачем транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , вважає, що відповідальність за недотримання вимог ПДР України, а також інших законодавчих актів у сфері безпеки на транспорті має нести саме ПП «МАН-ТРАНС-АВТО».

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, так як вона перевозив вантаж вага якого була в межах норми визначеної п.22.5 ПДР України для її типу транспортного засобу. Відповідачем під час винесення спірної постанови не враховано, що транспортний засіб за своєю категорією є двовісним автомобілем (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів. Вимоги щодо граничного допустимого навантаження на осі транспортного засобу для даної категорії транспортного засобу складають 24 т, а не 21т, як обрахував відповідач. Більш того, причеп має відстань між осями причепу 1310 м, а не 1300 м та 1290 м, як стверджує відповідач. Розбіжність у відстані між 3 та 4 віссю та 4 і 5 є взагалі абсурдною. Не може на причепі бути різна відстань між осями в принципі, оскільки це суперечить усій технічній конструкції причепу (а в даному випадку, згідно зі спірною постановою відстань між 3 та 5 осями складає 1300 м, а відстань між 4 та 5 складає 1290 м). Водночас, вона категорично не погоджується із зазначеними у спірній постанові показниками вимірювання відстані між осями, так як технічні характеристики та модифікація обладнання через яке проїжджав великоваговий транспортний засіб не передбачає точне вимірювання відстані між осями. Даний пристрій призначений (згідно із технічним регламентом) лише для вимірювання навантаження (загальні та осьові) у русі, але аж ніяк не вимірювання відстані між осями.

Вказує, що при винесені оскаржуваної постанови відповідачем не враховано категорію та тип транспортного засобу із причепом, що в кінцевому результаті вплинуло на неправильність обрахування ступеню перевищення вагових параметрів , в тому числі і навантаження н стройову вісь, з огляду на наступне.

Так, 03.11.2023 автомобільним перевізником ПП «МАН-ТРАНС-АВТО» здійснювалося перевезення вантажів на підставі товарно-транспортної накладної від 03.11.2023 №373. Перевезення вантажів здійснювалося з Полтавської області до міста Чорноморськ Одеської області. Вантаж, який перевозився - соя. Перевезення здійснювалося транспортним засобом марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із причепом марки WIELTON, модель NS3, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вважає, що відповідачем неправомірно обраховано нормативно - допустиме навантаження для даної категорії транспортного засобу та причепу. А саме відповідач визначив, що нормативно - допустиме навантаження на строєну вісь для даної категорії транспортного засобу (у поєднанні із технічною конфігурацією причепа) складає саме 21т, а не 24т, як зазначено у п.22.5 ПДР України.

Транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із причепом марки WIELTON, модель NS3, державний номерний знак НОМЕР_2 у загальному вираженні мають 5 осей. Дві осі має транспортний засіб і три осі має причеп. Згідно із технічними характеристиками на причеп марки WIELTON, модель NS3, міжосьова відстань складає 1310 м, а не 1300, як зазначено у спірній постанові.

Згідно з оскаржуваною постановою відстані між осями складали: 1-2: 3610 мм; 2-3: 5900 мм; 3-4:1300 мм; 4-5:1290 мм. Загальне навантаження на строєну вісь становить 9550+9400+9650 = 28600 кг. Згідно з технічним регламентом вагового комплексу похибка пристрою на осьові зважування становить - 16%. Тобто, 28650 кг - 16% = 24024 кг при нормативно допустимому 24000 кг для типу та категорії транспортного засобу та причепу, а не 21000 кг як вирахував відповідач. Відповідач вірно вирахував осьове навантаження, однак не вірно вирахував відстань між осями, що вплинуло на коректність обрахувань. Висновки відповідача, які покладені в основу протиправної постанови в частині визначення відстані між осями з подальшим неправильним обрахуванням гранично допустимого навантаження на строєну вісь є протиправними на невідповідними, оскільки отримані за даними приладу, який не призначений для проведення такого роду вимірювання.

Вантаж, який перевозився був не у контейнері, а у змінному кузові, що цілком і повністю відповідає вимогам п.22.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином позивач вважає, що під час винесення спірної постанови в частині здійснення калькуляцій щодо визначення ступеню перевищення вагових параметрів не було враховано тип транспортного засобу та причепу, а тому ті показники, які зазначені оскаржуваній постанові не можуть мати правових наслідків, оскільки не була врахована конкретна норма права, яка необхідна для повного та точного обрахування ваги.

Крім того вказує, що винесена стосовно неї постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затвердженою постановою КМУ №1174 від 27 грудня 2019 року. У постанові відсутні відомості про причеп та його технічні характеристики, що в даному випадку унеможливлює здійснити коректну калькуляцію щодо визначення гранично допустимого ступеню навантаження. Дані відомості (відомості про причеп та його технічну характеристику) є ключовими і повинні обов`язково відображатися у спірній постанові, оскільки саме від модифікації причепу залежить градація навантаження у розумінні п.22.5 ПДР України.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. На адресу суду 14.12.2023 надійшов відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити, вказала, що позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності. Крім того, свої заперечення обґрунтувала наступним.

ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, як фізична особа, за якою зареєстрований транспортний засіб. Саме з її ініціативи до Єдиного державного реєстру транспортних засобів мають бути внесені відомості про належного користувача належних їй транспортних засобів. Однак, ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження того, що вона зверталася до сервісного центру МВС України з заявою про реєстрацію належного користувача транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , або що вона не відбулася з вини субітка реєстрації. Зазначене вказує, що ОСОБА_1 такі дані до реєстру не вносилися є власником вищевказаного транспортного засобу, а тому в силу приписів статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення саме вона, як власник транспортного засобу, є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 77, Q-FreeHI-TRACTMU4 НОМЕР_4 , сертифікат відповідності 2842 дійсний до 05.09.2024; 23-21/000186 дійсний до 14.09.2024 року. Факт порушення транспортним засобом вагових параметрів, визначених п.22.5 ПДР України, доведено належними та допустимими доказами, вимірювання якого проводилось за допомогою належного технічного приладу, який відповідає встановленим до нього вимогам. Автоматичний пункт зважування WIM 77, Q-FreeHI-TRACTMU4 НОМЕР_4 вимірює міжосьову відстань. Відповідно до картки ГВК (габаритно-вагового контролю) транспортного засобу відстані між строєними осями на причепі становлять 1300м (axledistance-3) та 1290м (axledistance-4). Позивачем було допущено перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу на 28,6т, при дозволеному максимальному навантаженню 21 тон.

Доводи позивача, які стверджують що транспортний засіб є контейнеровозом не мають значення в даному випадку, оскільки п.22.5 ПДР України передбачає навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів максимальне значення для строєних осей становить як і 21т (якщо відстань між осями 1,3 метра або менше) так і 24 т (якщо відстань між осями понад 1,3 до 1,4 метра), оскільки в даному випадку необхідне встановлення саме відставні між осями.

Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 №1174, а також ст.283 КУпАП.

На обґрунтування викладених у відзиві заперечень на позовну заяву надано відповідні докази.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розгляд справи проводиться на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом встановлено, що 06.11.2023 заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) на наземному транспорті начальником відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/пербування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серія АА №00014435, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністратвине стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 03.11.2023 о 18 год 48 хв за адресою Р-60, км 165+000, Полтавська обл. зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , як відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 14,4% (3,024 тон), при дозволенному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі, технічним засобом:WIM 77, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM 077*001. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії №2842:23-21/000186 до 05.09.2024. Фактичні зафіксовані параментри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт; спарені колеса-2 вісь; відстань між вісями 1-2:3580 мм; 2-3:5800 мм; 3-4:1300 мм;4-5:1290 мм; навантаження на вісь 1-6500 кг, 2-8350 кг, 3-9550 кг, 4-9400 кг, 5-9650 кг, загальна маса-43550 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу - навантаження на строєні вісі -240024 кг.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування із зазначених у позовній заяві підстав.

На обґрунтування своїх доводів позивачем до матеріалів справи долучено наступні документи:

-свідоцтво про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_5 , відповідно до якого ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, тип спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач-Е, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 , відповідно до якого напівпричіп марки WIELTON, модель NS3, тип спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР- контейнеровозЕ, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 ;

-Договір (найму) оренди автомобілів від 12.07.2021, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В., зареєстрований в реєстрі за №951, згідно з яким ОСОБА_1 передала ПП «МАН-ТРАНС-АВТО», в оплатне користування на 10 років транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, тип спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач-Е, 201 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричіп марки WIELTON, модель NS3, тип спеціалізований напівпричіп - спеціалізований Н/ПР- контейнеровозЕ, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-Тимчасовий реєстраційний талон серія НОМЕР_7 , відповідно до якого автомобіль марки MAN TGX 18.440, тип спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач-Е, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , тимчасово строком до 12.08.2030 зареєстрований за ПП «МАН-ТРАНС-АВТО»;

-товарно-транспортна накладна від 03.11.2023 №373, відповідно до якої автомобіль MAN, НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп НОМЕР_2 , автомобільний перевізник ПП«МАН-ТРАНС-АВТО», завантажено насінням сої, вид пакування насипом, загальна маса (брутто) транспортного засобу 41 тон 490 кг. Пункт навантаження Полтавська обл., Миргородський р-н., с.Юсківці, вул.Лучанська,16. Пункт розвантаження ДП «Морський торговий порт» вул.Транспортна, 41, м.Чорноморськ Одеська область.;

-копія паспорта виробника причепу разом із технічними характеристиками, сертифікат відповідності від виробника, копію витягу із офіційного сайту виробника причепів (разом із схематичним зображенням). Згідно з технічними характеристиками на причеп марки WIELTON, модель NS3міжосьова відстань складає 1310 мм.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушенні і накладає адміністративні стягнення (пункт 5 Положення).

Пунктом 7 Положення, для виконання покладених на неї завдань, Укртрансбезпека має право: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справи про порушення законодавства; використовувати засоби фото і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Згідно з ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 3 Правил №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п.22.5.в ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження на вісь. На одинарну вісь -11,5/7. На здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5/7; від 1 до 1,3 метра - 16/10; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах - 18/10,5; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 19/11,5; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни - 23/11,5; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20/11,5. На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - 21/13; понад 1,3 до 1,4 метра - 24/14.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу (строєні осі), допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Частиною ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вчинення вказаного правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27 грудня 2019 року.

Пунктом 7 Порядку №1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

За змістом пункту 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з п.15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 229 КУпАП посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП.

Згідно зі статтею 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Частиною першою статті 279-5 КУпАП передбачено, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2,3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Відповідно до частини четвертої статті 279-5 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підтвердження перевищення навантаження транспортного засобу відповідачем надано: чинні свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю на дві смуги руху. Місце використання WIM77 автодорога Р-60 КролевецьКонотоп-Ромни-Пирятин, км165+000, Полтавська область; витяг з посібника з експлуатації та технічного обслуговування; інформаційну картку габаритно-вагового контролю, в якій міститься інформація про зафіксовані вагові параметри транспортного засобу та скрін екранів перегляду зафіксованих подій, на яких відображено транспортний засіб. Визначено тип транспортного засобу: з напівпричепом контейнеровоз 40 т, при цьому не вказаного його марку, модель, державний реєстраційний номер. Зі скрінів екрану чітко вбачається рух транспортного засобу з напівпричепом з контейнером, разом з цим не можливо розпізнати його марку, модель, задній номер. У постанові взагалі відсутні відомості про те, що автомобіль MAN TGX 18.440 - державний номерний знак НОМЕР_1 рухався з напівпричепом. Також відповідачем надано відповідь Головного сервісного центру МВС, згідно з яким транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності на ім`я ОСОБА_1 , до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносилася інформація про належного користувача вищевказаного транспортного засобу.

Водночас, позивач зазначає, що у вказані у протоколі час та місці автомобіль MAN TGX 18.440 - державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажу з причепом марки WIELTON, модель NS3, державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказані транспортний засіб разом із причепом у загальному вираженні мають 5 осей. Дві осі має транспортний засіб і три осі має причеп. Згідно із технічними характеристиками на причеп марки WIELTON, модель NS3, державний номерний знак НОМЕР_2 , міжосьова відстань складає 1310 м, а не 1300 та 1290 як зазначено у спірній постанові. Тобто відповідачем правильно вирахувано осьове навантаження, однак не правильно вирахувано відстань між осями, що привело до неправильного розрахунку навантаження на строєні осі і подальшого протиправного винесення оскаржуваної постанови. Відсутність відомостей про причеп та його технічні характеристики, даному випадку унеможливлює здійснити коректну калькуляцію щодо визначення гранично допустимого ступеню навантаження на строєні вісі. Дані відомості є ключовими і повинні обов`язково відображатися у спірній постанові, оскільки саме від модифікації причепу залежить градація навантаження у розумінні п.22.5 ПДР України.

З даними доводами позивача суду не можна не погодитися.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08 липня 2020 року (справа № 463/1352/16-а).

З огляду на встановлення п.22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимого навантаження на строєні осі, з урахуванням відстані між осями, суд вважає, що зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення та повних даних щодо складу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі, габаритних параметрів та державного номерного знаку як тягача, так і напівпричепу (контейнеровоза), є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Не зазначення позивачем марки, моделі причепу, його габаритних параметрів (технічної характеристики) унеможливлює спростування доводів позивача щодо руху транспортного засобу марки MAN TGX 18.440 - державний номерний знак НОМЕР_1 , саме разом із причепом марки WIELTON, модель NS3, державний номерний знак НОМЕР_2 , та встановлення правильності обрахування ступеню перевищення вагових параметрів навантаження на строєні осі.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме, що він здійснював перевезення вантажу з перевищенням нормативних вагових параметрів навантаження на строєні осі, а тому оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Разом з цим, суд відхиляє доводи позивача в частині неправильного визначення її суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, оскільки ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN TGX 18.440 - державний номерний знак НОМЕР_1 та відомості про належного користувача вищевказаного транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносилася.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп, що підтверджується відповідною квитанцією. При цьому, сума судового збору за подання даного позову до суду становить 536 грн 80 коп

З урахуванням наведених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір у 536 грн 80 коп підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Положенням ст.7 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, його сума повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору позивачем не заявлялося.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.121, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 73, 75, 76 ,77, 139, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серія АА №00014435 від 06.11.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП скасувати, а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місце знаходження: вул.Антоновича, 51, місто Київ, 03150, .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва