Справа № 376/3993/23
Суддя: Коваленко О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3993/23
Провадження № 2-а/376/35/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участі секретаря - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадженняв м. Сквира Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд:

Скасувати постанову № 43 від 27.11.2023, винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 1700,00 грн. за адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 2 статті 210 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 27.11.2023 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення № 43, з якої вбачається, що 27.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних. У той же день в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посадовими особами першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не повідомив про місце працевлаштування, зміну адреси проживання та зміну сімейного стану, чим порушив Правила військового обліку військовозобов`язаних, визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ віл 25.03.1992 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме за порушення правил військового обліку під час дії особливого періоду та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень.

Позивач вважає притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП є незаконним та необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Згідно з пп. 2 п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» визначено, що у день декларування/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання або прийняття рішення про відмову орган реєстрації надсилає через єдину інформаційну систему МВС до Реєстру військовозобов`язаних - відомості про декларування/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відомості містять прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), окремий номер запису в Реєстрі військовозобов`язаних або відомості військово-облікового документа відповідно до підпункту 13 пункту 9 цього Порядку, зняте місце проживання та/або нове задеклароване місце проживання (за наявності).

За таких обставин під час здійснення зміни реєстрації місця проживання з АДРЕСА_1 , яке, в тому числі, було здійснено в межах території обслуговування одного і того ж ТЦК та СП, через ЦНАП було повідомлено Перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 про зміну адреси проживання ОСОБА_1 у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265.

Окремо позивач звертає увагу суду на те, що правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулювання відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць регулюються Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Статтею 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» встановлено, що органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) місце народження; 6) стать; 7) місце проживання та місце перебування; 8) відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження); 8-1) відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); 9) реквізити паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії); 9-1) відомості про громадянство; 10) відомості про документи, що підтверджують смерть особи або визнання особи померлою чи безвісно відсутньою; 11) відомості щодо визнання особи недієздатною (поновлення дієздатності); 12) відомості про зайнятість (код підприємства, місце роботи, посада); 13) реєстраційний номер облікової картки платника податків; 14) відцифрований образ обличчя особи; 15) відомості про дату виїзду за межі України та дату повернення на територію України; 16) відомості про освіту та спеціальність; 17) відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку; 18) відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення); 19) відомості про розгляд судом кримінальної справи, вирок, що набрав законної сили; 20) відомості про наявність (відсутність) судимості; 21) унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); 22) відцифрований образ обличчя особи (за наявності).

Частиною 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» встановлено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, зазначені у цій частині.

Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від:

1) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, - відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першої статті 7 цього Закону;

2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 6, 7, 9 і 9-1 частини першої статті 7 цього Закону;

3) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - відомості, зазначені у пунктах 12 і 13 частини першої статті 7 цього Закону;

4) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - відомості, зазначені у пункті 15 частини першої статті 7 цього Закону;

5) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти і науки, - відомості, зазначені у пункті 16 частини першої статті 7 цього Закону;

6) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, - відомості, зазначені у пункті 17 частини першої статті 7 цього Закону;

7) Пенсійного фонду України - відомості, зазначені у пункті 17 частини першої статті 7 цього Закону, а також про встановлення і зміну групи інвалідності;

8) Офісу Генерального прокурора - відомості, зазначені у пункті 18 частини першої статті 7 цього Закону;

9) Державної судової адміністрації України - відомості, зазначені у пункті 19 частини першої статті 7 цього Закону;

10) Національної поліції України - відомості, зазначені у пункті 20 частини першої статті 7 цього Закону.

Інформаційна взаємодія між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, зазначені у цій частині, здійснюється відповідно до законодавства та в порядку, визначеному володільцем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

З огляду на зазначене позивач звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «уточнення військово-облікових даних» та відповідно немає порядку чи строків таких дій. Водночас актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Також позивач зазначає, що ОСОБА_1 працевлаштований директором в Адвокатському бюро «Максима Кучерука» з 17.08.2015, що підтверджується копією Наказу № 01/2015-к від 17.08.2015, одружився 22.04.2016, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 . Дитина у нього народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 .

Водночас Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

За таких обставин ОСОБА_1 не міг у 2015 та 2016 роках порушити Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вступили в дію 30.12.2022, тому вважає постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2023 №43 незаконною, необґрунтованою та просить її скасувати.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27.11.2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення № 43, з якої вбачається, що 27.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних. У той же день в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посадовими особами першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не повідомив про місце працевлаштування, зміну адреси проживання та зміну сімейного стану, чим порушив Правила військового обліку військовозобов`язаних, визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ віл 25.03.1992 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме за порушення правил військового обліку під час дії особливого періоду та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 гривень (а. с. 8-9).

Оскільки предметом оскарження є Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовослужбовцями, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності.

Як вбачається з Постанови № 43 від 27.11.2023, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме: за порушення правил військового обліку під час дії особливого періоду, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року та вимоги ЗУ "Про військовий облік і військову службу" №2232-ХІІ від 25.03.1992, що виразилися у неповідомленні місця працевлаштування, зміні адреси проживання та зміні сімейного стану, чим порушив Правила військового обліку військовозобов`язаних, визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Постанова № 1487 від 30.12.2022 року "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" була прийнята лише 30.12.2022 року та набула чинності 05.01.2023 року. Тобто правила почали діяти лише з січня 2023 року.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений Постановою КМУ № 921 від 07.12.2016 року не містив норми щодо певного періоду з`явлення військовозобов`язаних до ТЦК та СП для звіряння даних, а тому втратив чинність на підставі Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях позивача не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню.

Також позивач звернувся до суду з заявою про поновлення строку на подання позовної заяви в обґрунтування якої вказав, що оскаржувана постанова була винесена 27.11.2023 року без участі ОСОБА_1 при цьому ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови не тому що не з`явився за викликом, а тому що не був повідомлений про час та місце такого розгляду. Про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався 14.12.2023 року, оскільки працівник Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслав фотокопію Постанови через соціальну мережу «Вайбер» , що підтверджується роздруківкою з неї. За таких обставин строк на подання позовної заяви про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності пропущений з поважних причин та має бути поновлений судом.

Суд, дослідивши заяву про поновлення строку на подання позовної заяви, вважає, що остання є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 статті 121 КАС України закріплено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Варто зауважити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Судом встановлено, що позивач не був присутній при складанні оскаржуваної Постанови № 43 від 27 листопада 2023 року, а отримав Постанову через соціальну мережу «Вайбер» 14.12.2023 року, що підтверджується відповідною роздруківкою (а. с. 10).

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення з позовом до суду, передбачений ст. 286 КАС України з поважних причин, а тому суд на підставі вимог ст. ст. 121, 161 КАС України вважає за необхідне заяву позивача про поновлення строку задовольнити та поновити строк на подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст. ст. 210,235,254, 252,280 КУпАП, ст. ст. 8-10, 72,75,77,90,121,161,229,241 - 246,262,286 КАС України, суд

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити в повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 строк подання позовної заяви про скасування Постанови про накладання адміністративного стягнення від 27.11.2023 року, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_3

Скасувати Постанову №43 від 27.11.2023, винесену ІНФОРМАЦІЯ_3, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 1700,00 грн. за адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 2 статті 210 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Суддя О.М. Коваленко