Справа № 296/9953/23
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/9953/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 рокум.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними дій та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 05.10.2023 представник MUHAMMAD SAQLAIN MUHAMMAD AKRAM (позивач) адвокат Самолюк В.В. надіслав через систему Електронний суд до Корольовського районного суду міста Житомира позовну заяву до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення з України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняте щодо нього 27.09.2023 посадовими особами НОМЕР_2 прикордонного загону імені Січових Стрільців.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 27.09.2023 року посадовими особами відповідача було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

1.3. Позивач посилаючись на те, що посадові особи відповідача не врахували свої ж рішення від 24.01.2023,16.05.2023, прийняті ними щодо іноземця, які не скасовані та на даний час не виконані та на те, що іноземець в силу положень ч. 18 ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визнається таким, що на законних підставах тимчасово перебуває в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють його примусове видворення за межі України, просив визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення позивача з України.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 10.10.2023 адміністративний позов MUHAMMAD SAQLAIN MUHAMMAD AKRAM. Ухвалою суду залишено без руху. 16.10.2023 представник позивача усунув вказані в ухвалі недоліки.

2.2. 16.10.2023 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №296/9953/23.

2.3. 24.10.2023 представник відповідача через підсистему «Електронний суд» подав до суду відзив на позов. У поданому відзиві представник відповідача просив суд залишити позовну заяву без задоволення, а рішення про примусове повернення з України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняте щодо нього 27.09.2023 року посадовими особами НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_2 залишити без змін.

2.4. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що частиною 8 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено: «Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону). Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частині двадцятій статті 4 цього Закону, не можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, яка вчинила акт агресії проти України, або в країну, яка не визнає територіальну цілісність та суверенітет України або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема, голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року № 68/262». Більш того, частина 1 статті 31 «Заборона щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Станом на момент прийняття рішення про примусове повернення громадянина Ісламської Республіки Пакистан MUHAMMAD SAQLAINMUHAMMAD AKRAM про наявність підстав, визначених частиною 8 статті 26 та частиною 1 статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» представникам НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_3 було не відомо.

2.5. Крім того, у відповідності до частини 3 статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання. Про наявність посвідки на тимчасове проживання на території України позивач не повідомив представників НОМЕР_2 прикордонного загону та позивачем в позовній про наявність такої довідки не зазначено.

2.6. Також у поданому відзиві відповідач зазначає, що жодною нормою діючого законодавства не визначено, що наявність рішення про примусове видворення відносно особи є перешкодою або унеможливлює можливість прийняття рішення про примусове повернення, в тому числі і повторного, якщо попереднє не було виконане з незалежних від особи причин.

2.7. 26.10.2023 представник позивача через підсистему «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив та просив проводити розгляд справи без участі позивача та представника позивача. У поданій відповіді представник позивача зазначив, що жодним нормативним актом прямо не визначено та не уповноважено органи прикордонної служби повторно приймати рішення щодо примусового повернення іноземця, якщо щодо нього вже прийняте таке рішення, а також рішення про примусове видворення, яке виконується. Так само, чинним законодавством не встановлено, що прийняте рішення про примусове повернення стає "не актуальним (тобто таким, що не може бути виконане). Більше того, щодо позивача прийняте рішення про примусове видворення, яке приймається одноразово та у подальшому чинне до повного виконання з усіма наслідками.

2.8. Крім того, представник позивача зазначає що на позивача поширюється дія ч. 18 ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", але не поширюється дія ч. 16 ст. 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Таким чином, позивач відповідно до чинного законодавства вважається особою, яка на законних підставах тимчасово перебуває в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють його примусове видворення за межі України.

2.9. 08.11.2023 ухвалою суду постановлено про перехід до розгляду адміністративної справи №296/9953/23 у порядку письмового провадження.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 26.09.2023 постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №158/1645/23 касаційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_4 задоволено. Скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 травня 2023 року залишенов силі.

3.2. 27.09.2023 рішенням начальника відділення адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Рудницьким Р. 9 прикордонного загону імені Січових Стрільців вирішено примусово повернути за межі України громадянина Ісламської Республіки Пакистан - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця Ісламська Республіка Пакистан. особу посвідчує терміновий проїзний документ: № НОМЕР_3 , виданий 12.04.2022 року, та зобов`язати його покинути територію України до 17.10.2023 року.

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі - №3773-VI), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

4.2. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

4.3. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

4.4. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 3773-VI рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

4.5. Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція).

4.6. Пунктом 1.6 Інструкції встановлено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Так, позивач оскаржує правомірність рішення відповідача про примусове повернення з України від 27.09.2023 його, як громадянина Ісламської Республіки Пакистан.

5.2. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що 25 листопада 2022 року о 16:15 громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Варазький район Рівненської області), в районі тимчасового прикордонного знаку 0621 на відстані 500 м від лінії державного кордону (прикордонна смуга контрольований прикордонний район) за незаконне перетинання державного кордону з республіки білорусь в Україну, поза встановленими пунктами пропуску в групі осіб (тобто вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП). Своїми діями громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за що передбачена ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».

5.3. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28.11.2022 за позовом 9 прикордонного загону, громадянина Ісламської Республіки Пакистан - ОСОБА_1 було затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. З метою виконання рішення Корольовського районного суду начальником НОМЕР_2 прикордонного загону 29.11.2022 прийнято рішення про поміщення громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Рішенням 8 апеляційного адміністративного суду міста Львова від 22.06.2023 термін тримання було продовжено на 6 місяців.

5.7. 27.09.2023 на адресу прикордонного загону надійшла Постанова Верховного Суду України про задоволення касаційної скарги громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , якою скасовано рішення 8 апеляційного адміністративного суду міста Львова від 22.06.2023 та залишено в силі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2023 у справі № 158/1645/23, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог 9 прикордонного загону імені ОСОБА_5 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі України, судом було відмовлено.

5.8. З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інтересів національної безпеки України та охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вирішено примусово повернути за межі України громадянина Ісламської Республіки Пакистан - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати його покинути територію України до 17.10.2023 року.

5.9. Суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що позивач фактично без належних на те законних підстав перетнув кордон та перебував на території України. Доказів, які б підтверджували обставини, настання яких передбачає застосування положень частини першої статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивачем не надано. Також, відсутні підстави стверджувати, що позивач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5.10. Доводи позивача про те, що посадові особи НОМЕР_2 прикордонного загону не врахували свої ж рішення, прийняті ними щодо іноземця, які не скасовані та на даний час не виконані, Суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказане не спростовує факт порушення позивачем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в частині перебування на території України.

5.11. Крім того, в силу ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підставою повернення є дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

5.12 За таких обставин, Суд зважає, що порушений позивачем законодавчо встановлений порядок перетинання державного кордону та перебування на території України є достатньою підставою для застосування заходів у вигляді примусового повернення у країну походження, та у спірних правовідносинах є необхідним і достатнім засобом реагування відповідача на вказане порушення.

5.13. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 802/294/17-а, від 18.07.2019 у справі № 229/176/17, від 03.10.2019 № 808/1183/16 від 11.02.2020 у справі №806/1200/18.

5.14. Судом також встановлено, що позивач з грудня 2022 року був поміщений до Волинського ПТПІ, посвідки на тимчасове проживання не отримував, дозволу на імміграцію в Україні не отримував, з питанням продовження строків перебування, набуття статуту біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів не звертався.

5.15. За таких обставин, враховуючи, що посвідки на тимчасове проживання на території України позивач не має, у зв`язку з чим відсутні будь-які законні підстави перебування позивача на території України, позивач із заявами про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, порушення процесуальних прав позивача при прийнятті оскаржуваного рішення не встановлено, суд дійшов висновку, що будь-які правові підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення 9 прикордонного загону імені ОСОБА_5 , відсутні.

Керуючись статтями 19, 72-77, 241-246, 268-269, 271-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд міста Житомира

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні адміністративного позову MUHAMMAD SAQLAIN MUHAMMAD AKRAM, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

MUHAMMAD SAQLAIN MUHAMMAD AKRAM

відома адреса фактичного місця проживання:

43025, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 9, Хостел Друзі

Відповідач:

Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )

місцезнаходження за адресою:

АДРЕСА_1

Cуддя О. С. Рожкова