Справа № 440/15528/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/15528/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) та Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) /надалі відповідач-1, Укртрансбезпека/ про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 03 жовтня 2023 року №022386, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф в сумі 51000,00 грн /а.с. 1-8/.

Позов обґрунтований тим, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №022386 від 03 жовтня 2023 року підлягає скасуванню як протиправна, оскільки при її винесенні відповідачем-1 не враховано властивостей вантажу, що перевозився (соя продовольча перевозилась насипом, а тому може переміщуватись під час руху транспортного засобу по всім осям), загальна маса навантаженого автомобіля не перевищила максимально допустимої маси. В акті про порушення габаритно-вагових норм неправильно вказані дані про допустиме навантаження на 1 вісь 18 т, тоді як автомобіль позивача передбачає навантаження на здвоєну вісь спарених коліс 19 т, що призвело до неправильного нарахування відсотку за перевищення габаритно-вагових норм від загальної маси. В оскаржуваній постанові не вказаний нормативно-правовий документ, на підставі якого позивача притягнуто до відповідальності (вказано лише «Закон України «Про автомобільний»). Відповідачем-1 не доведено, що вимірювання маси вантажу з автомобілем здійснювалось на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки. На дату зважування відсутня затверджена методика проведення габаритно-вагового контролю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті /надалі відповідач-2/, витребувано докази.

Відповідач-1 позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 30-38/ зазначив, що 18 вересня 2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області за адресою а/д Т-1703 Недогарки-Світловодськ 1 км було проведено перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої встановлено порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено відповідний Акт проведення перевірки №019401 від 18 вересня 2023 року. За змістом вказаного Акту проведення перевірки виявлено порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме «під час здійснення вантажних перевезень згідно ТТН №17 від 18 вересня 2023 року ТЗ рухається з перевищенням вагових обмежень, допустима загальна вага 25 т, фактична 33,900 т, допустиме навантаження на здвоєну вісь 18 т, фактичне 26,55 т, чим порушено п. 22.5 ПДР», відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством вагових норм (допустиме навантаження на здвоєну вісь 18,0 т, фактичне 26,55 т, що складає 47,5%). Водій транспортного засобу зі змістом вказаного акту та виявлених порушень ознайомлений, однак від підпису акту та надання пояснень/заперечень з приводу виявленого порушення чи обставин проведення перевірки відмовився, про що посадовими особами відповідача-2 відповідно до пункту 22 Порядку №1567 зроблено відповідну відмітку в акті. Проведення габаритно-вагового контролю та встановлення результатів зважування відбулося з використанням технічно справного вагового обладнання, якого проведено періодичну повірку (метрологічну атестацію), на підтвердження чого додається копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. 03 жовтня 2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області винесено постанову №022386 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 51000,00 грн за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу. Доводи позивача є безпідставними, оскільки відповідно до примітки (*) до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху максимальна загальна маса 26 т для трьохвісних автомобілів застосовується лише у випадках, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни. Так, відповідно до довідки №004615 від 18 вересня 2023 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю було встановлено тип належного позивачу транспортного засобу FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 , як трьохвісний автомобіль зі здвоєними задніми осями. За змістом акту №042996 від 18 вересня 2023 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів було визначено загальну фактичну масу транспортного засобу 33,9 т та навантаження на кожну з осей (вісь 1 7,35 т, вісь 2 13,69 т, вісь 3 12,86 т) та групу осей (здвоєні осі 2 та 3) 26,55 т при відстані між осями 1 і 2 3,9 м, 2 і 3 1,35 м. Таким чином, враховуючи зафіксовані фактичні показники навантаження на осі 2 (13,69 т) та 3 (12,86 т) транспортного засобу, що перевищують законодавчо встановлений поріг (9,5 т), положення примітки (*) до підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху в частині визначення максимальної допустимої загальної маси на рівні 26 т не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах. Так само, в частині тверджень позивача про застосування до показників навантаження на здвоєні осі максимально дозволеного нормативу 19 т варто звернути увагу, що абзацом 6 підпункту «в» пункту 22.5 Правил дорожнього руху передбачено можливість застосування вказаних нормативних параметрів виключно за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни. Враховуючи зафіксовані під час проведення перевірки фактичні параметри навантаження на осі транспортного засобу, положення абзацу 6 підпункту «в» пункту 22.5 Правил дорожнього руху також не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Навіть якщо припустити, що вказані позивачем в позовній заяві показники максимально допустимої загальної маси (26 т) та навантаження на здвоєні осі (19 т) підлягали б застосуванню до належного йому транспортного засобу, визначені в такий спосіб показники відсоткового співвідношення перевищення нормативних вагових параметрів все одно б перевищували 30% (30,38% - загальна маса та 39,73% -навантаження на здвоєні осі), що жодним чином не впливає на кваліфікацію виявленого порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт за абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Відповідач-2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

На підставі графіка проведення рейдових перевірок /а.с. 48/ та направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №008218 від 15 вересня 2023 року /а.с. 47/ 18 вересня 2023 року посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті на а/д Т1703 Недогарки-Світловодськ 1 км проведено перевірку транспортного засобу марки FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 /а.с. 49/.

Згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 /а.с. 11, 54-55/ маса транспортного засобу марки FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2008, дата реєстрації 16 вересня 2014 року, без навантаження становить 14500 кг, повна маса 32250,00 кг, власник транспортного засобу: ОСОБА_1 .

Відповідно до Товарно-транспортної накладної №17 від 18 вересня 2023 року /а.с. 15/ автомобільний перевізник, ФОП ОСОБА_1 , здійснював перевезення вантажу соя продовольча насипом маса брутто 33440 кг, автомобіль: FAW НОМЕР_1 , з пункту навантаження: с. Недогарки Кременчуцький район Полтавська область, в пункт розвантаження: смт. Власівка Кіровоградська область, водій ОСОБА_2 .

За результатами перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №019401 від 18 вересня 2023 року /а.с. 49/, в якому зафіксовано, що 18 вересня 2023 року о 13:15 на ділянці дороги а/д Т1703 Недогарки-Світловодськ 1 км проведено перевірку транспортного засобу FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію: НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 (посвідчення водія НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), використовує згідно ТТН ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ). Під час перевірки виявлено порушення: під час здійснення вантажних перевезень згідно ТТН №17 від 18 вересня 2023 року ТЗ рухається з перевищенням вагових обмежень, допустима загальна вага 25 т, фактична 33,900 т, допустиме навантаження на здвоєну вісь 18 т, фактичне 26,55 т, чим порушено п. 22.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством вагових норм, допустиме навантаження на звоєну вісь 18 т, фактичне 26,55 т, що складає 47,5 %. В графі «Пояснення водія про причини порушень» зазначена відмітка: «від пояснень та підпису відмовився».

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №239911 від 25 серпня 2023 року /а.с. 53/ назва та умовне позначення: ваги автомобільні 20ВА-Д-2-1WWS-0.9 зав. №2050, виробник Компанія «Ваговимірювальні системи», за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ ОІМL R 134-1:2010.

Відповідно до результатів зважування талону 1 на вагах №2050 /а.с. 52/ 18 вересня 2023 року о 13:15 здійснено зважування транспортного засобу НОМЕР_1 в динамічному режимі та встановлення ваги (тонн) навантаження на вісь 1 7350 кг; вісь 2 13690 кг; вісь 3 12860 кг; загальна 33900 кг; швидкість: 2 км/год.

Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю ДЗ №004615 від 18 вересня 2023 року /а.с. 51/ найменування, місце розташування пункту габаритно-вагового контролю: 20ВА-Д-2-1WWS-0.9 на а/д Т1703 Недогарки-Світловодськ 1 км; водій ОСОБА_2 ; автомобіль (тягач): марка FAW, модель СА3252, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; тип транспортного засобу 3; результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн: 1) 7,35; 2) 13,69; 3) 12,86; повна маса транспортного засобу 33,9 тонн.

Відповідно до акту №042996 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18 вересня 2023 року /а.с. 50/ габаритно-ваговий контроль проводився Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області; місце проведення габаритно-вагового контролю а/д Т1703 Недогарки-Світловодськ 1 км; автомобіль (тягач): марка FAW, модель СА3252, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; суб`єкт, що перевіряється: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), використовує згідно ТТН ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), найменування та вид вантажу соя продовольча; маршрут руху: с. Недогарки смт. Власівка; повна маса, тонн: нормативно допустима - 25 т, фактична 33,9 т; відстані між осями, метрів: 3,9 / 1,35; осьові навантаження, тонн: нормативно допустимі 11,5 / 18,0 та фактичні 7,35 / (13,69 / 12,86). В графі «Підпис водія транспортного засобу» зазначена відмітка «відмовився».

Повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт вих. №72224/34/24-23 від 21 вересня 2023 року /а.с. 58/, в якому зазначено дату, час та місце розгляду справи (у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області) на 10:00 год 10 серпня 2022 року), надіслано Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області на адресу ОСОБА_1 /а.с. 59-61/.

03 жовтня 2023 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті Звагольським В. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №022386 /а.с. 46/, якою до ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , на підставі абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано (стягнуто) адміністративно-господарський штраф в сумі 51000,00 грн за допущення 18 вересня 2023 року о 13:15 на а/д Т-1703 транспортним засобом FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушення пункту 22.5 ПДР, затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (згідно акту проведення перевірки від 18 вересня 2023 року №019401).

Не погодившись із прийняттям постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №022386 від 03 жовтня 2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначено Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року /надалі Закон №2344-III (у відповідній редакції)/.

Законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень /стаття 2 Закону №2344-III /.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до положень статті 6 Закону №2344-III загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08 листопада 2006 року затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) /надалі - Порядок №1567 (у відповідній редакції)/, який відповідно до пункту 1 Порядку №1567 визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку № 1567).

Відповідно до пунктів 14, 15, 21 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з пунктами 25-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду справи про порушення на підставі акту перевірки та наданих водієм документів винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 03 жовтня 2023 року №022386.

Надаючи правову оцінку цій постанові, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, також визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року /далі - Правила дорожнього руху №1306/, передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема:

б) фактичної маси, а саме: вантажні автомобілі: трьохвісний автомобіль - максимальне значення для автомобільних доріг державного значення 25 (26)* тонн.

Згідно примітки «*» вказаного пункту 26 тонн встановлено для автомобільних доріг державного значення - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни.

в) навантаження на вісь максимального значення для автомобільних доріг державного значення, зокрема: на одинарну вісь 11,5 тонн; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 тонн; на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19 тонн.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (Офіційний вісник України, 2001 р., N 3, ст. 75).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування врегульовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 /надалі - Порядок № 879/.

За визначеннями, наведеними у пункті 2 Порядку № 879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (Офіційний вісник України, 2001 р., N 3, ст. 75), після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики; стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За змістом пунктів 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з пунктами 21 та 22 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною першою статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно з частиною четвертою цієї статті у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до абзацу 17 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

При цьому за визначенням, наведеним у статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Аналіз викладених норм законодавства свідчить, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення планових, позапланових, рейдових перевірок, а також здійснення габаритно-вагового контролю, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів великовагових та великогабаритних транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу визначена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", що не заперечується позивачем та підтверджується відповідним записом в товарно-транспортній накладній №17 від 18 вересня 2023 року /а.с.15-16/.

Позивачем, як автомобільним перевізником, 18 вересня 2023 року транспортним засобом FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювалося перевезення вантажу (соняшник) згідно ТТН №17 від 18 вересня 2023 року автомобільною дорогою державного значення /Н-08/ - Недогарки Світловодськ за індексом Т-17-03.

Згідно із зображеннями транспортного засобу FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 , наданих позивачем /а.с. 12-14/ та відповідачем-1 /а.с. 56-57/, такий транспортний засіб є трьохвісним: ведуча вісь якого не обладнана здвоєними колесами, а друга та третя осі - обладнані здвоєними колесами, про що зазначено у довідці від 18 вересня 2023 року № 004615.

Оскільки ведуча вісь вантажного автомобіля FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 , не обладнана здвоєними колесами, то суд доходить висновку, що положення примітки підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху та встановлення вагових обмежень для здійснення перевезення автомобільною дорогою державного значення у 26 тонн не підлягає застосуванню для позивача.

Таким чином, позивачем 18 вересня 2023 року транспортним засобом FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювалося перевезення вантажу (соняшник) згідно ТТН №17 від 18 вересня 2023 року автомобільною дорогою державного значення з перевищенням вагових обмежень: загальна маса 33900 кг при допустимій 25000 кг, та навантаження на здвоєну вісь при спарених колесах (вісь 2 та вісь 3, відстань між якими складає 1,35 м згідно акту №042996 від 18 вересня 2023 року /а.с. 50/) складає 26,55 т (13,69 т + 12,86 т) при допустимому навантаженні 19 т.

Факт перевищення транспортним засобом перевізника нормативних вагових параметрів щодо осьового навантаження зафіксовано в акті №042996 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18 вересня 2023 року, довідці № 004615 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 18 вересня 2023 року, талоні-зважуванні від 18 вересня 2023 року.

При цьому дозволу на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, щодо перевезення транспортним засобом FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 вантажу згідно ТТН №17 від 18 вересня 2023 року позивачем не надано.

Суд враховує, що відповідачем-2 безпідставно визначено допустиме навантаження на здвоєну вісь 18 тонн, оскільки здвоєну вісь (вісь 2 та вісь 3) транспортного засобу FAW, державний номерний знак НОМЕР_1 становлять спарені колеса, для яких допустиме навантаження на дорогах державного значення становить 19 тонн.

Водночас така помилка відповідача-2 не впливає на виявлене порушення, оскільки позивачем перевищено вагові обмеження на здвоєну вісь при спарених колесах на 7,55 т (26,55 т 19 т), що становить 39,74%, тобто позивачем допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт шляхом перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону № 2344-III.

Довід позивача про те, що допустимою загальною масою автомобіля було 40 тон, суд відхиляє як безпідставний з огляду на наведене правове регулювання спірних правовідносин та встановлені обставини справи.

Довід позивача про те, що предметом перевезення був сипучий вантаж, який є рухомим під час руху транспортного засобу та його маса є несталою в різних точках автомобіля, суд відхиляє як неспроможний, з огляду на таке.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів автомобільними дорогами державного значення із навантаженням на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни, понад 19 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється, а відповідно до пункту 4 Правил № 30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до положень пункту 3 розділу ІІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року № 255, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 серпня 2016 року за № 1171/29301, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавцем передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що еквівалентно 0,38 т на здвоєну вісь, що дозволяє перевізнику самостійно враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зміщуватись та розподілятись нерівномірно.

Однак, в дослідженому судом випадку навантаження на здвоєну вісь перевищує гранично допустимі 2%, оскільки навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу, склало 26,55 т замість належного 19 т та допустимого навантаження з урахуванням похибки 19,38 т, при тому що вантаж належить до подільних вантажів та його вага під час перевезення могла бути проконтрольована позивачем під час навантаження транспортного засобу, в тому числі шляхом меншого навантаження вантажу на транспортний засіб.

Суд відхиляє довід позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови з посиланням на відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону №3353-XII, статті 33 Закону України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач при здійсненні габаритно - вагового контролю.

Також суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 скасовано пункт 19 Порядку № 879, який передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, містить лише підпункт 2 пункту 2 Порядку № 879, який дає визначення поняттю "вимірювання (зважування)".

Водночас суд зауважує, що відсутність такої методики не є підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм права у постановах від 21 вересня 2018 року у справі №804/5296/17, від 09 серпня 2019 року у справі №817/1051/16, від 03 липня 2019 року у справі № 819/1381/16.

Судом встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів в ході рейдової перевірки позивача здійснено за допомогою вагів автомобільних 20ВА-Д-2-1WWS-0.9 зав. №2050, виробник Компанія «Ваговимірювальні системи».

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №239911 від 25 серпня 2023 року та чинним до 25 серпня 2024 року /а.с. 53/, підтверджено, що ваги автомобільні 20ВА-Д-2-1WWS-0.9 зав. №2050, виробник Компанія «Ваговимірювальні системи», відповідають вимогам ДСТУ ОІМL R 134-1:2010.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів позивача здійснено працівниками Укртрансбезпеки відповідно до вимог Порядку №879 належним звужувальним обладнанням, що пройшло періодичну повірку, а тому відповідний аргумент позивача суд відхиляє як безпідставний.

З огляду на доведеність в ході судового розгляду справи факту перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 39,74% при перевезенні 18 вересня 2023 року вантажу без відповідного дозволу, суд доходить висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №022386 від 03 жовтня 2023 року прийнята відповідачами на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Отже, в ході судового розгляду справи відповідачами, які є суб`єктами владних повноважень, відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України доведено вчинення позивачем порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Інші доводи позивача не спростовують вищевикладені висновки суду.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) (просп. Перемоги, буд.14, м. Київ, 03135, ідентифікаційний код 39816845) та Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Європейська, буд. 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №022386 від 03 жовтня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк