Справа № 727/12728/23
Суддя: Літвінова О. Г.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/6/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Літвінової О.Г.

при секретарі - Вальків А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності

Позовні вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2023 року постановою №1820 начальника Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 гривень за вчинення правопорушення , передбаченого частиною 2 статті 210 КУпАП.

Вважає вказану постанову протиправною з наступних підстав: як вбачається із оскаржуваної постанови, підставою для її винесення послужили матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, які 19.10.2023 надійшли на розгляд з третього відділу (м.Кіцмань) Чернівецького РТЦК та СП за ознаками адміністративного правопорушення , передбаченого ст.210 ч.2 КУпАП .

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, в період з 22.01.1997 р. по 18.10.2023 р., після зміни зареєстрованого місця проживання, не став на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_1 за зареєстрованим місцем проживання, тобто порушував вказані правила військового обліку в особливий період.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзаців 6, 8 ч.З ст.1, ч.8 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ та п.19 ( абзац перший підп.1 п.1 Додатку 2) «Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, відповідно до яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період, оскільки з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент розгляду справи. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, уповноваженою особою 3-го відділу Чернівецького РТЦК та СП О.Добріним складено адміністративний протокол № 282 від 18.10.2023 р. у відношенні правопорушника.

Також в постанові міститься посилання на статтю 38 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш, як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Тобто ОСОБА_1 в період з 22.01.1997 р. , з моменту реєстрації місця проживання за новою адресою та непостановки на військовий облік за місцем реєстрації, надалі безперервно продовжував свою бездіяльність, тобто вчиняв правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків, і до вказаного відділу не з`являвся, хоча міг та мав таку можливість. Тому строк притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.38 КУпАП повинен обчислюватися з моменту виявлення такого правопорушення відповідною посадовою особою».

Зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог абзаців 6,8 ч.З ст.1, ч.8 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.19 абзацу 1 підп.1 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р.

Крім цього, в оскаржуваній постанові зазначено про те, що уповноваженою особою 3-го відділу Чернівецького РТЦКта СП О.Добріним складено адміністративний протокол № 282 від 18.10.2023 р. у відношенні ОСОБА_1 як правопорушника.

Оскаржувана постанова винесена 25.10.2023, однак надіслана на поштову адресу 01.11.2023 та отримана ОСОБА_1 поштовим листом лише 15.11.2023, що підтверджується відповідними відмітками на поштовому конверті та інформацією із сайту «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення за трек-номером. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 пропустив 10-денний строк на оскарження постанови з поважних причин, тому просить поновити строк.

Дану постанову вважає незаконною та безпідставною, оскільки жодного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, він не вчиняв та в 2023 році ніяких повісток для явки до будь-якого ТЦК та СП йому не вручали, жодного повідомлення про розгляд справи щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення та необхідність з`явитися саме на 25.10.2023 він не отримував.

З врахуванням наведеного просив поновити строк для звернення до суду, скасувати вищевказану постанову відповідача та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.11.2023 року відкрито провадження у даній справі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.16).

Відповідач позовну заяву з додатками отримав, та надіслав відзив відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови №1820 від 25.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 2 ст 210 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850 грн..

Позивач в останнє судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи.

Представник відповідача в судове засідання з`явилася, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2023 року постановою №1820 начальника Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 гривень за вчинення правопорушення , передбаченого частиною 2 статті 210 КУпАП. (а.с.10).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, в період з 22.01.1997 р. по 18.10.2023 р., після зміни зареєстрованого місця проживання, не став на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_1 за зареєстрованим місцем проживання, тобто порушував вказані правила військового обліку в особливий період.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзаців 6, 8 ч.З ст.1, ч.8 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ та п.19 ( абзац перший підп.1 п.1 Додатку 2) «Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, відповідно до яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період, оскільки з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент розгляду справи. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, уповноваженою особою 3-го відділу Чернівецького РТЦК та СП О.Добріним складено адміністративний протокол № 282 від 18.10.2023 р. у відношенні правопорушника.

Диспозиція ч.1 ст. 210 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

За частиною 2 вказаної статті настає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого правопорушення в особливий період.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що ця норма Закону встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу, що в копії протоколу, що надана суду відповідачем, у фабулі вказано що позивач відмовився від підпису, що було засвідчене двома свідками та відповідно до пояснень представника відповідача у судовому засіданні було зазначено, що свідками є працівники ТЦК, які в свою чергу заінтересовані особи по даній справі.

Представник відповідача пояснила, що день слухання справи був зазначений в протоколі, однак, вивчивши протокол, судом було встановлено, що надпис в графі слухання справи візуально відрізняється від інших записів в даному протоколі, окрім цього відповідно до зазначених вище норм, запис в протоколі не може вважатися належним повідомленням про день час та місце слухання справи.

Таким чином, ця постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

У матеріалах справи, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, відсутні дані та належні та допустимі докази й про повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду щодо нього справи, чим порушено право на захист позивача.Окрім цього, суд приймає до уваги те, що позивач відмовився від будь-яких пояснень та підпису, оскільки бажав скористатись правовою допомогою.

Позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові. ВІдповідач позбавив позивача права на захист та подання ним своїх належних та допустимих доказів.

З урахуванням наведених обставин в їх сукупності, суд не може вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.210 КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова № 1820 від 25.10.2023 року щодо позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, п.1 ст. 247, ст. 245, 280, 289, 293 КУпАП та керуючись статтями 9, 73-74, 77, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до відповідача Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Начальника Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 , № 1820 від 25.10.2023 року , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ : О.Г.Літвінова