Справа № 201/6059/23
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2024 року м. Дніпросправа № 201/6059/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2023 року (головуючий суддя Покопцева Д.О.) по адміністративній справі № 201/6059/23(2-а/201/93/2023), розглянутої в порядку спрощеного провадження,

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через представника 25.05.2023 року звернувся до суду з позовом відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії ЕАС № 7028512 від 21.05.2023 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, винесену поліцейським УПП в Тернопільській області 1 батальйону 4 роти Куликом Н.О. (далі інспектором поліції Куликом Н.О.).

Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю належних доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, що виключає підстави для застосування до нього адміністративного стягнення.

У відзиві на позов відповідач просить в позові відмовити з підстав правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем через представника подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення через порушення судом норм матеріального права, позов задовольнити.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не направив.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду у відповідності до ст. 308 КАС України в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що інспектором поліції Куликом Н.О. 21.05.2023 року винесена постанова серії ЕАС № 7028512, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

З тексту зазначеної постанови видно, що 21.05.2023 року о год. в с. Смиківці Тернопільської області зафіксовано транспортний засіб марки Ford Edge, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 75 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год., тим самим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 25 км/год, чим порушив вимогу п.12.9 б) ПДР та вчинив порушення ч.1 ст. 122 КУпАП. (а.с.32).

Швидкість транспортного засобу інспектором поліції Куликом Н.О. вимірювалась технічним приладом TruCam LTI20/20 ТС 008352, який 21.05.2023 року здійснював фіксування вчинення адміністративного правопорушення, має сертифікат повірки №22-01/26575 чинний до 17.11.2023 року (а.с.29).

На підставі даних приладу відповідачем винесена оскаржувана постанова серії ЕАС № 7028512 від 21.05.2023 року.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, які зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, відповідно до ст.14 Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п.12.9 (Б) водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пп. "и" п. 30.3 цих Правил.

Згідно положень ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до примітки до ст. 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Edge, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення правопорушення, та несе відповідальність за фактом встановленого перевищення зазначеним ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, обставини якого указані в оскаржуваній постанові.

Із наданої відповідачем роздруківки файлу з пристроюTruCAMLTI20/20ТС008352, вбачається наявність відмітки у вигляді хрестика «+», яка позначає чітку фіксацію ТЗ Ford Edge, державний номерний знак ,з відображенням швидкості ТЗ, зазначенням широти і довготи місця, де проводилося вимірювання с. Смиківці Тернопільської області (а.с.33,34).

Приєднані до оскаржуваної постанови фотознімок та відеозапис обставин правопорушення дають можливість ідентифікувати державний номерний знак автомобіля, що на ній зображений, а також його марку, колір, модель та швидкість руху у момент вимірювання, яка становила 75 км/год, що на 25 км/год перевищувало допустиму швидкість руху в населеному пункті , в якому він рухався, що є порушенням вимог п.12.9 (Б) ПДР, є належними та допустимими доказами наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Викладене свідчить, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв в межах наданих повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства, адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. застосована до позивача в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України підлягають застосуванню судами при розгляді справ з подібними обставинами правові позиції Верховного Суду по таким справам, застосування постанов суду апеляційної інстанції як джерела права не передбачено нормами КАС України.

Керуючись ст. 271, 272, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2023 року по адміністративній справі № 201/6059/23(2-а/201/93/2023) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий