Справа № 160/1027/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 січня 2024 року Справа № 160/1027/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

- рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яке 28.02.2023 року затвердив начальник Криворізького відділу Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області п. Атаманчук М.М. відносно позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, РНОКПП відсутній, паспорт громадянина Азербайджану номер НОМЕР_1 виданий 06.08.22, дійсний до 05.08.32 визнати протиправним та скасувати;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області розглянути заяву позивача ОСОБА_1 про надання посвідки на тимчасове проживання не пізніше 15 діб з дня набрання чинності рішенням суд за цією вимогою;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області розглянути заяву позивача ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із частинами 1, 3, 6 статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 5 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

У відповідності до статті 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви. Апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк з дня їх проголошення.

У поданій позовній заяві заявлено вимогу щодо зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про надання посвідки на тимчасове проживання не пізніше 15 діб з дня набрання чинності рішенням суд за цією вимогою та заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію.

Разом з цим, іншою позовною вимогою є визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яке 28.02.2023 року затвердив начальник Криворізького відділу Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області п. Атаманчук М.М. відносно позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, РНОКПП відсутній, паспорт громадянина Азербайджану номер НОМЕР_1 виданий 06.08.22, дійсний до 05.08.32, які в порядку вимог ч.1 ст.20 КАС України підлягають оскарженню до місцевого загального суду як адміністративного.

Суд зазначає, що в цьому випадку предмет заявлених позивачем позовних вимог є різним та кожна з них складає самостійне судове провадження, що відповідно до частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України виключає можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу, що роз`єднання заявлених позивачем вимог з їх подальшим розглядом, може мати місце лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вимога стосовно того, що суд має бути "встановленим законом" є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на вищевикладене, враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і альтернативна (виключна) підсудність для категорії розгляду справ за заявленими вимогами не передбачено, що унеможливлює об`єднання спірних вимог в одне провадження та застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись п. 6 ч. 4 ст. 169, 171, 172, 243, 248 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв