Справа № 302/1405/23
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/1405/23
Провадження № 2-а/302/28/23
Категорія 140 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2023 смт. Міжгір`я
Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (адреса місцезнаходження: м.Хуст, вул. 900-річчя Хуста, буд.29 Закарпатської області), в особі відділення поліції № 2 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (місцезнаходження смт. Міжгір`я, вул.Возз`єднання буд.1 Хустського району Закарпатської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
17.07.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача - адвокатом Кривка П.П., до Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в особі ВП № 2 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує на те, що поліцейським СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Гойчук В.В. 26.06.2023 року відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 204859.
Згідно з оскаржуваною постановою серії БАД № 204859 він, ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.
У вказаній постанові зазначено, що 26.06.2023 року о 18 год. 44 хв. ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «ІЖ» без номерного знаку, без шолому безпеки, без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та без посвідчення водія відповідної категорії. Та за цією постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. На місці правопорушення постанова відносно нього не складалася. Місце винесення постанови вказано відділення поліції № 2 у смт.Міжгір`я. Копію постанови йому на місці вручено не було, а надіслано поштовим відправленням. Копію цього поштового відправлення отримав на руки 09.07 2023 року.
Свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення позивач ОСОБА_1 не визнає у повному обсязі і вважає постанову про накладення на нього адміністративного стягнення протиправною та такою, що підлягає скасуванню у повному обсязі, посилаючись на наступне.
26.06.2023 року він йшов по обочині дороги у напрямку села Лісковець і штовхав свій поломаний мотоцикл марки «ІЖ». Вказаний транспортний засіб він потихеньку по обочині дороги, утримуючи його збоку від себе і не створюючи будь-яких перешкод для транспортних засобів. Та вже надвечір близько о 19 годині до нього під`їхав службовий автомобіль, з якої вийшли поліцейські і підійшли до нього. Незважаючи на його пояснення про те, що він не керує транспортним засобом, а просто веде поломаний мотоцикл по обочині додому, поліцейські склали відносно нього постанову серії БАД № 204859 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст,126, ч.5 ст.121 КУпАП.
Позивач також посилається на п.1.10 Правил Дорожнього руху України, відповідно до якого пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне. Ця норма чітко визначає, що особа, яка веде (тобто рухає мотоцикл) по дорозі, а не керує цим транспортним засобом, прирівнюється до пішохода, а отже він не є у даному випадку водієм транспортного засобу, а відтак, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, оскільки ст.121,126 КупАП встановлюють адміністративну відповідальність для осіб, які керують транспортними засобами. Пішоходи та особи, прирівняні до пішоходів, адміністративній відповідальності за цими нормами не підлягають. У зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом, в якому позивач ОСОБА_1 просить, в якій позивач ОСОБА_1 просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАЛ №204859 від 26.06.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП та закрити провадження в цій справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати у сумі сплаченого судового збору.
Ухвалою суду від 21.07.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано від відповідача ВП №2 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області матеріали справи про адміністративне правопорушення за оскаржуваною постановою відносно ОСОБА_1 (а.с.16-17).
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі надіслано відповідачу Хустському РУП ГУНП в Закарпатській області 26.07.2023 року та встановлено відповідачу строк подання відзиву на позов - п`ять днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі. Дана ухвала з позовною заявою та додатками до позову вказаним відповідачем отримана 04.08.2023 року, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про отримання кореспонденції (а.с.19).
Проте, стороною відповідача відзив на позовну заяву у встановленому законом порядку не подано, а тому у відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ч 4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Повно та всебічно вивчивши матеріали адміністративної справи №302/1405/23, а також надані позивачем докази, на яких ґрунтуються заявлені ним позовні вимоги та враховуючи всі обставини у справі, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з наступним підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно ст.279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.
КУпАП України закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.
Згідно з п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.
Відповідно до п.п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.
Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.
Та саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до приписів ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото, відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення, порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Судом встановлено, що 26.06.2023 року інспектором СРПП ВП № 2 Хустського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Гойчук В.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАД № 204859 про застосування до ОСОБА_1 на підставі ст.36 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.9).

З оскаржуваної постанови вбачається, що 26.06.2023 року о 18 год. 44 хв., ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «ІЖ» без номерного знаку, без шолому безпеки, без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. п. 2.3 «в», 2.1 «б», 2.10., 30.1 ПДР України.

Разом з тим, жодних належних доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, зокрема, на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 на час подій 26.02.2023 року був водієм мотоциклом марки «ІЖ», а не пішоходом, як зазначено останнім у позові, відповідачем суду не надано і в ході розгляду справи не доведено.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів, які б відтворили подію інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень та встановили його вину у їх вчиненні поза розумним сумнівом.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надані, відзив чи будь-які заперечення проти позову на адресу суду не надходили, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу зазначених у постанові адміністративних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 536,80 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, що підтверджується квитанцією № 81 від 17.07.2023 року, оригінал якої є в матеріалах справи (а.с.1).

Керуючись ст.2,5,9,77,241-246,286 КАС України, ст.ст.9,121,126,245,251,252,255,256,280,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 204859 від 26.06.2023, винесену поліцейським СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Гойчук В.В. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. та закрити провадження у цій справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу вищевказаних адміністративних правопорушень.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області (юридична адреса: м.Ужгород, вул.Ференца Ракоці, 13, код ЄДРПОУ - 40108913) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) - судові витрати у виді судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок;

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Міжгірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справ апеляційним судом.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО