Справа № 480/12495/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову виконавця Ковпаківського ВДВС у м. Суми СХ МРУМЮ Терещенка Вадима Сергійовича про відкриття виконавчого провадження № АСВП 73318570 від 15.11.2023.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.11.2023 через інтернет-банкінг "monobank" дізнався про блокування виконавчою службою 1062,50 грн. на його рахунку. У подальшому, з Автоматизованої системи виконавчого провадження позивачем було отримано інформацію про те, що 15.11.2023 виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № АСВП: 73318570, стягувачем в якому виступає УПП в Хмельницькій області.
Зазначає, що станом на дату подання позовної заяви постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою реєстрації (проживання) не отримував.
Водночас, позивач вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена відповідачем протиправно, так як виконавчий документ, а саме постанова Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про накладення адміністративного стягнення була оскаржена ним в судовому порядку, відтак виконавчий документ мав бути повернутий стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із тим, що рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили та у встановленому законом порядку не допущено до негайного виконання.
Також посилається на те, що відповідач прийняв до виконання документ не з`ясувавши наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування позивача, оскільки позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та не має майна в територіальних межах виконавчого округу, що є підставою повернення виконавчого документа стягувачу.
За наведених обставин, на переконання позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною, а відтак підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 24.11.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.
Ухвалою суду від 28.11.2023 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
Ухвалою суду від 22.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, призначено судове засідання на 04.01.2024, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції.
Також, вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження та докази вручення позивачу оскаржуваної постанови.
До суду від Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом матеріали виконавчого провадження.
В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження: ВП 73318570 з примусового виконання постанови від 05.09.2023 № 7671318 винесеної УПП в Хмельницькій області, про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 680,00 грн. на користь держави.
Зазначає, що за результами розгляду заяви стягувача, 15.11.2023 керуючись ст. ст. 3, 4, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлено боржнику для виконання, стягувачу для відома.
На переконання представника, на момент відкриття виконавчого провадження у державного виконавця були всі законні та правові підстави для відкриття провадження, так як інформації про оскарження, подачі скарги до суду на момент відкриття та накладення арешту на кошти у державного виконавця не було.
Також, вважає безпідставними доводи позивача щодо обов`язку державного виконавця при відкритті виконавчого провадження з`ясовувати адресу проживання боржника, оскільки заява стягувача та виконавчий документ містили всі необхідні дані, відтак у державного виконавця були відсутні підстави зазначати відомості про інше місце проживання, адресу, аніж ті, що зазначені у постанові № 7671318, винесеної УПП в Хмельницькій області від 05.09.2023.
Таким чином, на переконання представника, державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак у задоволенні позовної заяви нлежить відмовити.
Також, на адресу суду надійшли письмові пояснення від Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, в яких представник третьої особи зазначає, що за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектор Управління патрульної поліції у Хмельницькій області постановив визнати водія - ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. постанова серії ЕАТ №7671318 від 05.09.2023 р.
Вказує, що за вимогами КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Керуючись вказаними нормами, 12.10.2023 постанову серії ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023 було скеровано до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Відтак, зазначає про відсутність будь-яких порушень у діях Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, щодо скерування для примусового виконання до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанови серії ЕАТ №7671318 від 05.09.2023.
Судове засідання, призначене на 04.01.2024, було відкладене, справу призначено до розгляду на 10.01.2024.
Ухвалою суду від 28.12.2023 заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.
Позивач, представники відповідача та третьої особи в судове засідання, призначене на 10.01.2024, не з`явилися, про час та місце розгляду даної справи повідомлені належним чином.
Позивач та представник третьої особи надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі.
У відповідності до норм ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Тому суд вважає можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності представників сторін.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що постановою, винесеною Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області серії ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023 року позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
У вересні 2023 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора 1-го батальйону 2-ої роти УПП в Хмельницькій області капрала поліції Бондар Вікторії Олександрівни серії ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.10.2023 у справі № 686/24091/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, Інспектора 1-го батальону 2-ої роти, капрал поліції Бондар Вікторія Олександрівна про скасування постанови Серія ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023, відмовлено.

Водночас до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції надійшла заява від 12.10.2023 про відкриття виконавчого провадження за постановою, винесеною Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 40).

15.11.2023 року державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянуто заяву стягувача та на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» - відкрито виконавче провадження № 73318570. Вказаною постановою боржника зобов`язано протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 68 грн. та копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 41).

Також, постановою від 20.11.2023 року державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у межах суми 1062,5 грн. (а.с. 66).

Доказів направлення вказаних постанов на адресу місця реєстрації (проживання) позивача матеріали справи не містять.

27.11.2023 після отримання інформації про оскарження позивачем виконавчого документу в апеляційному порядку в межах справи № 686/24091/23, виконавцем на підставі частини першої статті 38 Закону № 1404-VIII, було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження (а.с. 44).

Вважаючи постанову відповідача щодо відкриття виконавчого провадження № 73318570 протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 3 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусовому виконанню підлягають також постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Так, згідно частини 1 статті 4 Закону № 1404-VІІІ, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу, а також примусове виконання постанови про накладення штрафу визначені статтями 307 та 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

За приписами статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП вбачається, що примусовому виконанню підлягає постанова про накладення штрафу, яка не виконана правопорушником у п`ятнадцятиденний строк з дня її вручення, а в разі оскарження такої постанови з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При цьому в примусовому порядку підлягає стягненню подвійна сума штрафу.

Як встановлено судом, постановою серії ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023 року, винесеною Управлінням патрульної поліції у Хмельницькій області, позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Втім, постанова серії ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023 року була оскаржена позивачем в судовому порядку. Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.10.2023 у справі № 686/24091/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, Інспектора 1-го батальону 2-ої роти, капрал поліції Бондар Вікторія Олександрівна про скасування постанови Серія ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023, відмовлено.

З урахуванням приписів частини другої статті 255 КАС України, постанова у справі, на підставі якої було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з позивача в дохід держави штрафу в розмірі 680,00 грн. набрала законної сили 28.11.2023 (день прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Отже, на момент відкриття виконавчого провадження № 73318570 (15.11.2023) постанова серії ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023 року не мала статусу виконавчого документу, який набрав законної сили.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття державним виконавцем постанови 15.11.2023 про відкриття виконавчого провадження № 73318570 щодо примусового виконання постанови Серія ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023, оскільки у зв`язку з її оскарженням в судовому порядку постанова не підлягала примусовому виконанню до розгляду справи та набрання судовим рішенням законної сили.

Також, суд вважає слушними доводи позивача, що відповідач прийняв до виконання документ, не з`ясувавши наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування позивача.

Так, частиною 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі зазначаються адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувану. Отже, державний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 5), втім в постанові від 15.11.2023 про відкриття виконавчого провадження № 73318570 зазначена адреса боржника: АДРЕСА_2 .

Водночас, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 380/9335/20 надав оцінку правильності тлумачення положень статті 24 Закону № 1404-VIII в контексті визначення місця проживання боржника та дійшов висновку, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Аналізуючи положення статей 9, 18 Закону № 1404-VIII, положення статті 27 Закону № 1403-VIII, а також положення Закону № 5942- VI, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі № 380/9335/20 дійшов висновку, що не з`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголосив, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

З наведеного суд дійшов до висновку, що відповідач прийняв до виконання документ не з`ясувавши наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування позивача, отже, виконавчий документ у відповідності до приписів п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII не міг бути прийнятий до виконання та мав бути повернутий.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення 15.11.2023 постанови про відкриття виконавчого провадження № 73318570 щодо примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7671318 від 05.09.2023.

При цьому, належних доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 73318570 на адресу місця реєстрації (проживання) позивача матеріали справи не містять. Суд не бере до уваги наданий відповідачем до суду рекомендований лист від 28.11.2023 (а.с. 45 зв. бік - 46) як доказ направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 73318570, оскільки він не містить жодної інформації щодо змісту відправлення № 304.

Натомість, із наданої позивачем до суду заяви про усунення недоліків від 06.12.2023 та доданих документів (а.с. 21-25), вбачається, що згідно поштового відправлення № 304 ним отримано лист Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми від 24.11.2023 № 19/141201 та постанову Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми про зупинення виконавчого провадження від 27.11.2023 ВП № 73318570.

Водночас, при вирішенні даної справи суд враховує, що державні виконавці в силу Закону № 1404-VIII не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку чи отримання правопорушником повідомлення про залишення скарги без задоволення. Так само, положеннями Закону № 1404-VIII не передбачено прямої вказівки перевіряти місце проживання боржника.

Станом на 15.11.2023, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови без прийняття до виконання та був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження. За таких обставин відсутні підстави для висновку про протиправність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

За правилами пунктів 2, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права, а якщо відновлення такого стану є неможливим - компенсує позивачу шкоду, завдану неправомірним рішенням. З огляду на відсутність у спірної постанови такої властивості, як протиправність, належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу позивача буде саме скасування постанови (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.03.2019 у справі № 826/15117/17).

Відтак, з наведених вище мотивів та підстав, позовні вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2023 ВП № 73318570 належить задовольнити.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2023 ВП № 73318570.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (проспект Перемоги, 6, м. Суми, 40020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко