Справа № 140/33490/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/33490/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій щодо невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення;

зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 29.02.2018 в сумі 83625,21 грн з урахуванням дати розрахунку 31.01.2022 та за період 01.03.2018 по 14.06.2021 в сумі 159083,01 грн з урахуванням дати розрахунку 29.09.2023 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , під час якої за період з січня 2016 року по день звільнення йому не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/6650/21 відповідача зобов`язано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день звільнення. Вказану індексацію відповідач виплатив за період з 01.01.2016 по 29.02.2018 на суму 83625,21 грн лише 31.01.2022 (платіжка від 28.01.2022 №26), за період з 01.03.2018 по 14.06.2021 на суму 159083,01 лише 29.09.2023 (платіжка від 28.09.2023 №427).

Враховуючи невиплату під час звільнення суми заробітної плати (індексації грошового забезпечення), позивач вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

З наведених підстав просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.19).

Відповідач у відзиві на позов заперечив позовні вимоги та зазначив, що при звільненні з позивачем був проведений повний розрахунок, жодних заперечень щодо якого не надходило. Після звільнення з військової служби позивач звернувся з відповідним позовом про стягнення індексації грошового забезпечення. При цьому військовою частиною було вчасно виконано рішення суду у справах:

№140/6650/21, яке набрало законної сили 31.12.2021, на виконання якого 28.01.2022 позивачу перераховано 83625,21 грн;

№140/3342/22, яке набрало законної сили 11.07.2023, на виконання якого 28.09.2022 позивачу перераховано 159083,21 грн.

Відповідач вважає, що коли суми доходу нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. В даному випадку факт несвоєчасного нарахування та виплати доходів відсутній, з огляду на що просить в задоволенні позову відмовити повністю (а.с.23-26).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з послужного списку (а.с.11).

Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 14.06.2021 №120 прапорщик ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 14.06.2021 (а.с.10).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі №140/6650/21, адміністративний позов ОСОБА_2 до в/ч НОМЕР_1 задоволено повністю: суд визнав протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 у справі №140/3342/22, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до в/ч НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 вищевказане рішення скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 14.06.2021 включно, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.06.2021 включно, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; у задоволені решти позову відмовлено.

На виконання вказаних рішень суду відповідач 28.01.2022 та 28.09.2023 перерахував на картковий рахунок позивача кошти в сумі 82370,83 грн та 156696,76 грн, що підтверджується довідками-розрахунками суми індексації, яка належить до виплати ОСОБА_1 , та платіжними інструкціями №26 від 28.01.2022 та №427 від 28.09.2023 відповідно (а.с.13, 14, 15, 16).

01.11.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, у відповідь на яку в/ч НОМЕР_1 листом від 01.11.2023 повідомила про відсутність правових підстав для виплати такої компенсації (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статей 3, 4 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Норми Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Отже, з наведеного слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, індексації грошових доходів громадян, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

За змістом статті 6 Закону №2050-ІІ, пункту 7 Порядку №159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднаннями громадян; коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Із наведеного можна зробити висновок, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі індексації заробітної плати (грошового забезпечення). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.04.2021 у справі №465/322/17, від 04.03.2021 у справі №520/34/17, від 20.04.2022 у справі №461/1390/16-а, від 05.07.2022 у справі №420/7633/20.

Крім того, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Такі висновки суду відповідають висновкам, наведеним у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №810/1092/17, від 13.01.2020 у справі №803/203/17, від 29.10.2020 у справі № 280/729/19, від 29.04.2021 у справі №240/6583/20.

Отже, у випадку бездіяльності роботодавця щодо нарахування та виплати працівнику грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення), така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому донарахування належних громадянину сум компенсації втрати доходів має здійснюватися до дня фактичної виплати заборгованості, щодо якої порушені строки виплати.

Статтею 7 Закону №2050-ІІІ та пунктом 8 Порядку №159 установлено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

У цій справі судом встановлено, що позивач виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення з 14.06.2021. Індексацію грошового забезпечення у розмірі 82370,83 грн та 156696,76 грн було перераховано на його картковий рахунок 31.01.2022 та 29.09.2023 відповідно (а.с.14, 16).

Належність позивачу індексації грошового забезпечення, невиплаченої під час проходження військової служби та при звільненні, встановлено рішеннями судів від 06.10.2021 у справі №140/6650/21 та від 11.07.2023 у справі №140/3342/22.

Таким чином, враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення, останній має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення є протиправними.

Як наслідок, з метою поновлення порушених прав позивача та з урахуванням меж заявлених позовних вимог, наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за час затримки виплати з 14.06.2021 по 31.01.2022 (день проведення остаточного розрахунку з позивачем щодо виплати індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018) та з 14.06.2021 по 29.09.2023 (день проведення остаточного розрахунку з позивачем щодо виплати індексації за період з 01.03.2018 по 14.06.2021).

При цьому аргументи відповідача про те, що нараховані позивачу кошти були виплачені своєчасно після набрання законної сили рішеннями судів у справах №140/6650/21 та №140/3342/22 є безпідставними, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (в даному випадку сум індексації), а не виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову у вказаний вище спосіб.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за час затримки виплати з 14.06.2021 по 31.01.2022 та з 14.06.2021 по 29.09.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за час затримки виплати з 14.06.2021 по 31.01.2022 (період нарахування та виплати індексації з 01.01.2016 по 28.02.2018) та з 14.06.2021 по 29.09.2023 (період нарахування та виплати індексації за період з 01.03.2018 по 14.06.2021).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій