Справа № 320/19726/23
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 січня 2024 року Чернігів Справа № 320/19726/23

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Непочатих В.О., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Національної поліції в Київській області (вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01001) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення вартості предметів однострою,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Національної поліції в Київській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у розмірі 3969,88 грн.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява подана з порушенням вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- в позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, що подавляє суд можливості визначити територіальну підсудність справи;

- до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.03.2022 № 49о/с та довідкою про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк насіння (експлуатації) яких не закінчився № 119 від 14.03.2022;

- до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору в законодавчо встановленому розмірі.

Положеннями пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб`єктом владних повноважень встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у розмірі 3969,88 грн., а тому в даному випадку, належною сплатою судового збору при поданні до суду суб`єктом владних повноважень адміністративного позову майнового характеру, вважається сплата судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2684,00 грн. на рахунок UA4025739, отримувач - ГУК у Черніг.обл/тг м. Чернігів/ 22030101, код отримувача ЄДРПОУ - 37972475, банк - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101;

У відповідності до вимог частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Окрім цього, частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, наведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі № 9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознаки стабільності.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи про наявність підстав для звернення до суду позивачу було відомо 16.03.2022, про що свідчить наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.03.2022 № 49о/с, яким ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції та наказано відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, відповідно до довідки УЛМТЗ, а позовна заява подана до суду 07.06.2023, тобто з пропуском встановленого законом строку для звернення до суду.

Позивачем подано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, посилаючись на те, що на період дії воєнного стану усі органи Національної поліції переведені на посилений варіант несення службової діяльності, поліцейські постійно відряджаються до зони активних бойових дій, несуть цілодобову службу в мобільних групах, на контрольних блокпостах. Тому вважає, що строк звернення до суду було пропущено позивачем з поважних причин.

Проте, суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.12.2022 у справі № 990/102/22, зауважила, що обставина повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України могла унеможливити дотримання встановленого законом процесуального строку, однак поважними такі причини можна визнати лише за умови надання до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку.

Крім того, 06.12.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», яка набрала чинності 25.12.2022.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України установлено, зокрема, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій;

до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій;

до переліку включається тимчасово окупована російською федерацією територія України, визначена відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Отже постановою Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022 розмежовано території, на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме: на території можливих бойових дій та на території активних бойових дій.

22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України видано наказ № 309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (набрав чинності 27.12.2022 р.), яким затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що додається.

Вказаним Переліком також розмежовано території, на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме: на території можливих бойових дій та на території активних бойових дій.

Згідно з розділом І Переліку всю територію міста Києва було віднесено до території активних бойових дій у період з 24.02.2022 - дата початку бойових дій по 10.08.2022 - дата завершення бойових дій (пункт 2.10 Переліку), а з 11.08.2022 всю територію міста Києва віднесено до територій можливих бойових дій (пункт 1.11 Переліку).

Таким чином, лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання позовної заяви без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу позивача, що в свою чергу обумовило пропуск строку на звернення до суду.

Вказаний правовий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 23.05.2022 у справі № 640/11534/21.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки зважаючи на обізнаність позивача про наявність підстав, що дають йому право на пред`явлення визначених законом вимог, останній не був позбавлений можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених чинним законодавством України.

Згідно частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, вказані недоліки позивач може усунути у 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду: 1) належним чином оформленої позовної заяви з додержанням вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та її копій відповідно до кількості учасників справи; 2) доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.03.2022 № 49о/с та довідкою про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк насіння (експлуатації) яких не закінчився № 119 від 14.03.2022; 3) оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн.; 4) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав та доказів поважності причин його пропуску.

При цьому суд звертає увагу, що згідно частини дев`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк позовна заява буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ