Справа № 280/10703/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 січня 2024 року Справа № 280/10703/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (далі позивач) до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №73503642 від 04.12.2023, винесену заступником начальника відділу Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гринь Я.А.

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху. У встановлений строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 02 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.10.2023 заступником начальника віділу Лівобережного відіту державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №73159652 на підставі судового наказу Господарського суду Запорізької області від 16.10.2023 по справ №908/1050/23, відповідно до якого з КП «Облводоканал» ЗОР на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» було стягнуто 6 896 662,26 грн основного боргу, 56 255,47 грн інфляційних втрат, 46 501,47 грн 3% річних та 104 991,29 грн судового збору. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.09.2023 по вищезазначеній справі розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 07.08.2023 у справі № 908/1050/23 в частині стягнення з Комунального підприємства «ОБЛВОДОКАНАЛ» Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», м. Запоріжжя 6 896 662 грн. 26 коп. основного боргу, 56 255 грн. 47 коп. інфляційних втрат і 46 501 грн. 60 коп. 3 % річних на 10 місяців з вересня 2023 року по червень 2024 року, шляхом щомісячного здійснення оплати в розмірі 699 941,93 грн, а в останній місяць 699 941,96 грн. В цей же день (26.10.2023) заступником начальника відділу Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гринь Я.А. прийнята постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 710 441,06 грн. Зазначено, що добровільно виконати рішення суду позивач не міг з огляду на наявність арешту на рахунках, який був накладений відповідачем 18.09.2023 за виконавчим провадженням №72755732 в межах суми 1 565 818,16 грн. В ході виконавчого провадження відповідачем у примусовому порядку було стягнено на користь стягувача 28757,36 грн за виконавчим листом, 2875,87 грн виконавчого збору та 970 грн виконавчих витрат, що підтверджується довідкою про розмір примусово стягнених кошів в рамках ВП №73159652. У листопаді 2023 року між КП «Облводоканал» ЗОР та ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» було врегульоване питання погашення боргу за виконавчим листом мирним шляхом, внаслідок чого було прийнято рішення відкликати виконавчий лист. 04.12.2023 відповідачем було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу із зазначенням про можливість його повторного пред`явлення до виконання в строк до 04.12.2026. Цього ж дня (04.12.2023) відповідачем було відкрите нове виконавче провадження №73503642 відповідно до якого з позивача на користь відповідача підлягає стягненню виконавчий збір, який не було стягнуто за виконавчим провадженням, яке було відкликане, в розмірі 707 565,25 грн. Позивач не погоджується з постановою про відкриття виконавчого провадження №73503642 від 04.12.2023 та вважає, що оскільки відповідачем фактично не стягнуто коштів за виконавчим документом в повній мірі, то у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови та стягнення з позивача виконавчого збору. Вказує, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення. Крім того зазначено, що приймаючи до виконання 26.10.2023 судовий наказ по справі №908/1050/23 сума прострочених позивачем зобов`язань за розстрочкою становила лише 699 941,93 грн (за вересень 2023 року) та 104 991,29 грн судового збору. Таким чином відповідач був зобов`язаний визначити суму виконавчого збору від суми прострочених зобов`язань. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 72260895, до складу якого входять наступні виконавчі провадження № 72336461, № 72247148, №73503885, № 73503753, 73503642, 73686928 на загальну суму боргу у розмірі 1 806 263,52 грн. Частиною третьою статті 40 Закону №1404-VІІІ та п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Зазначено, що тільки 14.12.2023 вже після винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, на адресу відділу надійшла заява від боржника КП «Облводоканал» ЗОР з доданою копією ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.09.2023 по справі № 908/1050/23, в якій суд ухвалив розстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2023 у справі № 908/1050/23. 20.12.2023 заступником начальника Гринь Я.А. у зв`язку з тим, що вищезазначена ухвала надана боржником КП «Облводоканал» ЗОР тільки 14.12.2023, а постанова про стягнення виконавчого збору від загальної суми боргу у розмірі 710441,06 грн винесена 26.10.2023 боржнику направлено запит в якому зазначено, надати документи, що підтверджують сплату боргу Вами відповідно до виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2023 у справі № 908/1050/23 з розстроченням сплати: за вересень 2023 року 699 941, 93 грн; за жовтень 2023 року 699 941, 93 грн; за листопад 2023 року 699 941, 93 грн; за грудень 2023 року 699 941, 93 грн. 22.12.2023 на даний запит надійшла відповідь від боржника, в якій зазначено, що ними за 4 місяці не було сплачено жодної суми відповідно до розстрочення рішення суду, заступником начальника відділу Гринь Я.А. прийнято до уваги, що рішення суду розстрочено ще протягом 6 місяців. Зупинення виконання виконавчого провадження не передбачено, однак жодні дії примусового по виконавчому провадженні № 73503642 не вживаються. Вказує, що стягувач написав заяву про повернення виконавчого документа, що є його правом і ніяк не пов`язано з тим, як вважає боржник, що державним виконавцем не вживалися дії з примусового виконання рішення суду. Навпаки вживалися заходи примусового виконання рішення суду, так як кошти боржником не сплачувалися самостійно ні до відкриття виконавчих проваджень ні на даний час, а на депозитний рахунок відділу надходили грошові кошти, які були примусово списані з рахунків боржника у розмірі 1 580 736, 53 грн, які були перераховані на корить стягувачів в рахунок погашення боргу. Таким чином не можна вважати, що заступником начальника відділу Гринь Я.А. під час перебування на виконанні рішення суду про стягнення з КП «Облводоканал» ЗОР не вживалися заходи примусового виконання. Враховуючи вище викладене, відповідач вважає, що всі дії державним виконавцем вчинено в межах Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, установив наступне.

26.10.2023 заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гринь Я.А. винесено постанову про відкриття виконавче провадження ВП №73159652 з примусового виконання наказу, виданого Господарським судом Запорізької області 16.10.2023 у справі №908/1050/23, про стягнення з Комунального підприємства «ОБЛВОДОКАНАЛ» Запорізької обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» 6 896 662 (шість мільйонів вісімсот дев`яносто шість тисяч шістсот шістдесят два) 26 коп. основного боргу, 56 255 (п`ятдесят шість тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 47 коп. інфляційних втрат, 46 501 (сорок шість тисяч п`ятсот одну) грн. 60 коп. 3 % річних та 104 991 (сто чотири тисячідев`ятсот дев`яносто одну) грн. 29 коп. судового збору.

26.10.2023 заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гринь Я.А. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №73159652 у розмірі 710441,06 грн у виконавчому провадженні по примусовому виконанню наказу, виданого Господарським судом Запорізької області 16.10.2023 у справі №908/1050/23, в якій зокрема зазначено, що виконавчий збір стягується з боржника у розмірі 10 відсотків від суми боргу.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.09.2023 по справі №908/1050/23 розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 07.08.2023 у справі № 908/1050/23 в частині стягнення з Комунального підприємства «ОБЛВОДОКАНАЛ» Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», м. Запоріжжя 6 896 662 грн. 26 коп. основного боргу, 56 255 грн. 47 коп. інфляційних втрат і 46 501 грн. 60 коп. 3 % річних на 10 місяців з вересня 2023 року по червень 2024 року, шляхом щомісячного здійснення оплати в розмірі 699 941,93 грн, а в останній місяць 699 941,96 грн.

04.12.2023 заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гринь Я.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №73159652, відповідно до якої наказ, виданий Господарським судом Запорізької області 16.10.2023 у справі №908/1050/23 повернуто стягувачу, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в частині стягнення залишку виконавчого збору винесено в окреме провадження.

04.12.2023 заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гринь Я.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73503642 з примусового виконання Постанови про стягнення виконавчого збору №73159652 від 26.10.2023.

Вважаючи протиправною постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження № 73503642 від 04.12.2023, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.5 ч.1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За змістом статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої); виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята).

Згідно з ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів (частина 4). У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання (частина 6).

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Суд зазначає, що постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

З аналізу статей 26, 45 Закону № 1404-VIII випливає, що безпосереднє стягнення виконавчого збору здійснюється без виокремлення в інше виконавче провадження за рахунок стягнутих із боржника грошових сум одночасно із задоволенням вимог стягувача.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, Законом №1404-VIII передбачено, що нестягнута сума виконавчого збору у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі постанови про стягнення виконавчого збору.

Така правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 року у справі 320/6360/18, від 28.10.2020 року у справі №300/1558/20, від 27.05.2021 року у справі №640/18626/20, від 22.10.2021 у справі № 520/17933/2020.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відтак, у випадках передбачених чинним законодавством, після повернення виконавчого документа або закриття виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.

Наведений висновок узгоджується із позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 30.06.2021 у справі №460/2478/19.

Судом установлено, що постанова про стягнення виконавчого збору перебувала на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в межах виконавчого провадження № 73159652, в подальшому вказане виконавче провадження було завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу, а постанова про стягнення виконавчого збору виділена в окреме провадження № 73503642 для подальшого виконання.

Позивач помилково вважає, що у відповідача були відсутні законодавчі підстави для стягнення з нього, як боржника у виконавчому провадженні, виконавчого збору, оскільки відповідачем фактично не стягнуто з коштів за виконавчим документом в повній мірі, оскільки умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження, а не стягнення коштів або вчинення дій за відповідним виконавчим документом.

Суд зазначає, що норми Закону № 1404-VІІІ у редакції, що діяла до 28 серпня 2018 року, свідчить, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Однак, Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, внесені зміни до статті 27 Закону № 1404-VІІІ.

З урахуванням наведених змін, за змістом статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Тобто, з урахуванням редакцій Закону № 1404-VIII, які були чинними до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив 10 відсотків фактично стягнутої суми, а у період після 28 серпня 2018 року - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Таким чином, Закон № 1404-VIII (у редакції Закону № 2475-VIII) не ставить можливість застосування санкцій у вигляді стягнення виконавчого збору в залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду або іншого виконавчого документу.

З огляду на викладене, посилання позивача на те, що виконавчий збір може бути стягнено лише за умов фактичного виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, та про те, що розмір виконавчого збору має обраховуватися з фактично стягнутої суми, не ґрунтується на положеннях закону.

Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 27 липня 2023 року у справі №500/3394/22.

Враховуючи обставини, що виконавчий збір було стягнуто не в повному обсязі, державний виконавець і відкрив виконавче провадження та виніс оскаржувану постанову, оскільки така процедура передбачена нормами чинного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що позивач у даній справі оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73503642 від 04.12.2023, постанову ВП № 73159652 від 26.10.2023 про стягнення виконавчого збору, яка є виконавчим документом у оскаржуваній постанові, позивач не оскаржував, відповідно вона є на час розгляду справи чинною.

Оскільки постанова ВП № 73159652 від 26.10.2023 про стягнення виконавчого збору не є скасованою, а саме вона була підставою для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №73503642 від 04.12.2023, відповідно і підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №73503642 від 04.12.2023 відсутні.

Отже, позивач не обґрунтовує протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, а фактично наводить доводи щодо незгоди із постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яка у цій справі не оскаржується.

З огляду на викладене вище, на підставі наведених вище доводів, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Частиною першоюстатті 9 КАС Українивстановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Таким чином, суд не вбачає протиправних дій відповідача при винесені оскаржуваної постанови.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.129-а, ) до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (69006, м.Запоріжжя, пр.Металургів, буд.6, ) про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його підписання.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.01.2024.

Суддя Ж.М. Чернова