Справа № 322/1990/23
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 січня 2024 рокуСправа № 322/1990/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Подріз В.О.,

за участю:

представника позивача - адвоката Котова О.С.;

відповідача - Белименка Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:інспектора відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Белименка Дмитра Юрійовича; Головного управління Національної поліції в Запорізькій області
про:визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАТ № 8204069 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

05.12.2023 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8204069 від 25 листопада 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, зазначеному в описі робіт до договору про надання правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.11.2023 року, серія ЕАТ № 8204069, винесеною інспектором поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Белименком Дмитром Юрійовичем на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 3400 гривень, за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

А саме за те, що ОСОБА_1 25 листопада 2023 року о 06:18:37 годині, в смт. Новомиколаївка вул. Івана Клевчука, 43 керував транспортним засобом Volkswagen LT 35 ПЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи прав керування таким транспортним засобом, при цьому не мав при собі реєстраційних документів та без захисного шолома, чим порушив п. 2.1.а ПДР України.

Інспектором поліції при винесені постанови, не було досліджено обставини адміністративного правопорушення, та винесено постанову з грубим порушенням матеріального та процесуального права та права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Із змісту постанови випливає, що ОСОБА_1 , керував легковим транспортним засобом Volkswagen LT 35 ПЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, при цьому не мав при собі реєстраційних документів та без захисного мотошолома.

Транспортний засіб Volkswagen НОМЕР_2 ОСОБА_1 взагалі не відомий, ніколи подібним транспортним засобом останній не керував.

ОСОБА_1 має посвідчення водія серія НОМЕР_3 , яке йому надає право керування зокрема легковими транспортними засобами.

Тобто фабула оскаржуваної постанови повністю не відповідає обставинам адміністративного правопорушення.

Права ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, були грубо порушені інспектором поліції та взагалі зачитані не були, зокрема було порушено його право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Виходячи з вищенаведеного, позивач робить висновок про те, що інспектор поліції при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також за постановою притягнув водія до адміністративної відповідальності, якого він не вчиняв.

Ухвалою суду від 05.12.2023 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов.

Відповідач Белименко Д.Ю. подав відзив на позов 11.12.2023, просив відмовити в задоволенні позову, з огляду на таке.

25.11.2023 по АДРЕСА_1 поліцейським СРПП ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Дмитром Белименком відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAT № 8204069 від 25.11.2023.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності сталось внаслідок того, що позивач 25.11.2023 о 06:06 год, керуючи скутером (Сузукі), д.з НОМЕР_1 , по вул. Івана Клевчука буд. 43 в смт. Новомиколаївка, керував скутером без відповідної категорії А1, тобто не мав права керування таким транспортним засобом, не мав реєстраційних документів на скутер та керував з невдягнутим захисним мотошоломом, чим порушив пп. «а» п 2.1, пп. «г» п. 2.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Підчас проведення перевірки поліцейським через технічний збій в базі ІПНП НПУ було помилково накладено інформацію іншого транспортного засобу Volkswagen LT35, д.з НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_2 та зареєстрований за таким же номерним знаком як і скутер (Сузукі). В такому випадку так як подія мала місце та зафіксована на нагрудну камеру поліцейського де видно, що гр. ОСОБА_1 дійсно керував скутером без вдягнутого мотошолома, що згідно з пп. «г» п. 2.3 ПДР України (під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі) є причиною для зупинки та перевірки документів де в подальшому було виявлено, що гр. ОСОБА_1 не має права керування таким транспортним засобом, відповідної категорії А1 про, що гр. ОСОБА_1 сам повідомив та було зафіксовано на камеру поліцейського.

Під час винесення оскаржуваної постанови поліцейським СРПП Белименком Д.Ю. ВП № 3 ЗРУП всупереч твердження позивача було роз`яснено права та обов`язки, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського та проставлений підпис в адміністративній постанові серії ЕАТ номер 8204069 від 25.11.2023 в графі № 8 та № 9.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Запорізькій області 13.12.2023 подало відзив, в якому просило відмовити в задоволенні позову, з огляду на таке.

Відповідач вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст.ст. 258, 283 КУпАП.

Відповідач вважає необґрунтованими та безпідставними доводи позивача щодо невідповідності дій поліцейського, який склав постанову, вимогам КУпАП.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідач наголошує, що стягнення, передбачені ч. 2 статті 126 КУпАП накладено поліцейським СРПП відділення № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Белименком Дмитром Юрійовичем у межах наданих йому повноважень і лише під час виконання службових обов`язків, були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові про накладання адміністративного стягнення серії EAT № 8204069 від 25.11.2023.

Щодо тверджень позивача про відсутність доказів порушення Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення відповідач зазначає, що доказом вини позивача в порушенні ПДР України - керування ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом SUZUKI, д.н.з НОМЕР_1 , без вдягнутого мотошолому, при цьому не маючи посвідчення водія відповідної категорії, та не маючи права керування таким транспортним засобом, є відеозапис, здійснений інспектором СРПП ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим сержантом поліції Белименком Дмитром Юрійовичем. Відео зафіксовано на службову бодікамеру ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, відеозапис № DSJ_00000000_000000 від 25.11.2023 (час запису 06:06:03), на якому зафіксовано вчинене позивачем адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Факт відеозапису підтверджено внесенням запису до постанови про накладення адміністративного стягнення, серії EAT № 8204069 від 25.11.2023, (п. 7 постанови), а також особистим підписом позивача у пункті 8 про ознайомлення його з правами згідно зі ст. 268 КУпАП та у пункті 9 щодо отримання ним копії постанови.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві, а відповідач проти позову заперечив.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши інші наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8204069 від 25 листопада 2023 року, підписаною інспектором відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Белименком Дмитром Юрійовичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 гривень.

У постанові серії ЕАТ № 8204069 від 25.11.2023 зазначено такі фактичні обставини вчиненого проступку: «25.11.2023 06:06:35, смт. Новомиколаївка, вул. Українська, 23, водій керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, при цьому не мав при собі реєстраційних документів та без захисного мотошолому, чим порушив п. 2.1.а ПДР - керування Т/З особою, яка не має права керування таким Т/З».

Додатком до постанови серії ЕАТ № 8204069 від 25.11.2023 зазначено відеозапис.

З дослідження цього відеозапису судом встановлено, що позивач 25.11.2023 о 06 год. 03 хв. керував мопедом, невстановленої марки та моделі, та не мав при собі посвідчення водія категорії А1. З відеозапису, також, не вбачається реєстраційного номера мопеда, яким керував позивач.

Водночас з доданого відповідачем Белименком Д.Ю. до відзиву відеозапису, файл «ІНФОРМАЦІЯ_2» вбачається, що фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення, складання постанови та її роздрукування робив не Белименко Д.Ю. а інший поліцейський - капітан поліції Гайдай Андрій Васильович (час на відеозапису 0:30 та 8:10).

Роз`яснення поліцейським позивачу його прав під час складання постанови, що оскаржується, з відеозапису не вбачається.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною третьою статті 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4 ст. 79 КАС України).

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, відсутність у позивача реєстраційних документів та захисного мотошолому не охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів. Відповідний правовий висновок було зроблено Верховним Судом у постанові від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 88986779).

Лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідний правовий висновок було зроблено Верховним Судом у постанові від 05.08.2019 по справі № 712/12830/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 83442642).

Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАТ №8204069 від 25.11.2023 містить відомості про те, що позивач керував не мопедом, а транспортним засобом: Volkswagen LT 35 ПЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , хоча фактично позивач керував мопедом.

Посилання відповідача на те, що в оскаржуваній постанові було помилково зазначено інформацію про інший транспортний засіб Volkswagen LT35, д.з НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_2 , суд визнає необґрунтованим, оскільки після роздрукування постанови та перед її підписанням поліцейський мав пересвідчитись у правильності внесених до неї відомостей.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було фактично проведено капітаном поліції Гайдаєм Андрієм Васильовичем , що підтверджується відеозаписом, який надав відповідач. Відповідач Белименко Д.Ю. в судовому засіданні 15.12.2023 пояснив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача він також ніс службу спільно з Гайдаєм А.В. , проте технічними характеристиками планшетного пристрою, за допомогою якого складалася постанова, що оскаржується, передбачено внесення відомостей лише стосовно одного поліцейського, а саме того, який увійшов до системи за допомогою логіна та пароля. Водночас з наданого відповідачем відеозапису не вбачається виконання Белименком Д.Ю. вимог статті 279 КУпАП, а відтак відсутні докази розгляду ним справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, як самостійно, так і спільно з Гайдаєм А.В .

Отже, підписання постанови по справі про адміністративне правопорушення не тією посадовою особою, яка фактично проводила розгляд справи, а так само зазначення у постанові посадової особи, яка фактично не проводила розгляд справи про адміністративне правопорушення, є безумовною підставою для визнання такої постанови незаконною та її скасування.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 04.12.2023, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 536,80 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь позивача.

Також позивачем надано опис робіт від 04.12.2023, згідно з яким розмір витрат на правову допомогу склав 7500,00 грн., розписка про отримання адвокатом зазначеної суми від позивача за надання правової допомоги. Водночас частину зазначених витрат на професійну правничу допомогу суд визнає необґрунтованою, а саме витрати в розмірі 2000,00 грн. за участь представника у судовому засіданні, оскільки представник брав безпосередню участь лише в одному судовому засіданні, та 500,00 грн. - витрати за аналіз правової позиції, що є складовою підготовки позовної заяви.

Отже, з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі: 7500,00 - 2000,00 - 500,00 = 5000,00 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 - 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Белименка Дмитра Юрійовича та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8204069 від 25 листопада 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 гривень.

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, 29, м. Запоріжжя, 69057, ідентифікаційний код 40108688) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) витрат по сплаті судового збору та 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11 січня 2024 року.

Суддя С.С. Гасанбеков