Справа № 260/9407/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2024 рокум. Ужгород№ 260/9407/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження розміру пенсії (з індексаціями та доплатами) за вислугою років ОСОБА_1 максимальним розміром величиною в десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб за період з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року (коли щомісячна доплата була в сумі 1645,91 грн., замість 2000,00 грн.) та починаючи з 01.03.2023 року по теперішній час - сумою 20930,00 грн., коли щомісячна доплата становить 1735,91 грн., замість 2000,00 грн. (згідно з рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду в справі №260/3052/23 від 26.05.2023 року та постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713); 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатськіфй області здійснити та в подальшому здійснювати щомісячні виплати до пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в сумі 2000,00 грн. без обмеження, яке встановлюється у межах максимального розміру пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.07.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум, та виплачувати дану щомісячну доплату в повному обсязі без будь-яких обмежень.

Заявлені позовні вимоги обґрунтував тим, що він отримує пенсію відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Стверджує, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3052/23 від 26.05.2023 відповідач здійснив перерахунок його пенсії, однак при цьому обмежив її розмір 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Вказані дії відповідача вважає протиправними, оскільки обмеження розміру пенсії не передбачено законодавством.

27 листопада 2023 року відповідач подав до суду відзив на позов №0700-0902-8/66403 від 23.11.2023, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Так, зокрема, зазначив, що законодавець визначає єдиний підхід не тільки щодо визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при призначенні та перерахунку раніше призначеної пенсії, але й для визначення її максимального розміру, встановленого на час призначення/перерахунку. Так, нормами ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено обмеження максимального розміру пенсій військовослужбовців. Вважає, що законодавцем передбачена можливість зменшення розміру пенсії після проведеного перерахунку внаслідок змін у законодавстві. Зазначене відповідає також практиці Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України, які підтвердили конституційну допустимість залежності розмірів соціальних виплат від економічних чинників та фінансових можливостей держави.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив військову службу в органах внутрішніх справ України.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Згідно з протоколом за пенсійною справою № від 01.10.2011 ОСОБА_1 з 01 жовтня 2011 року призначено пенсію за вислугу років.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №260/3052/23 ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснив з 01 липня 2021 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної доплати 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», однак при цьому обмежив розмір перерахованої пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Так, як вбачається з перерахунку пенсії за пенсійною справою № підсумок перерахованої пенсії ОСОБА_1 з урахуванням доплати 2000,00 грн склав 21194,09 грн, однак позивачу з 01 серпня 2023 року виплачується тільки 20930,00 грн. Окрім того, відповідно до відомостей перерахунку пенсії за пенсійною справою № розмір пенсії, що підлягав виплаті ОСОБА_1 з березня 2022 року складав 18383,56 грн (в т.ч. 1645,91 грн суми доплати за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №260/3052/23).

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив повідомити про проведений на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №260/3052/23 перерахунок його пенсії, а також здійснювати такі виплати без обмеження 10 прожитковими мінімумами, встановленими для непрацездатних осіб.

У відповідь на подану ОСОБА_1 17 серпня 2023 року заяву ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило, що після виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №260/3052/23 з 01 серпня 2023 року пенсія виплачується з дотриманням вимог ч. 7 ст. 43 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ у розмірі 20930,00 грн.

Вважаючи дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо обмеження розміру його пенсії максимальним розміром протиправними та такими, що порушують його конституційні права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюються нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон).

Відповідно до преамбули Закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Нормами ст. 63 Закону врегульовано порядок здійснення перерахунку раніше призначених пенсій. Так, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Правомірність виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 20930,00 грн відповідач обґрунтовує положеннями ч. 7 ст. 43 Закону. Оцінюючи такі твердження суб`єкта владних повноважень з точки зору основних засад адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

01 січня 2008 року ст. 43 Закону доповнено положенням, яким пенсії військовослужбовців обмежено максимальним розміром. Так, згідно ч. 7 ст. 43 (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року положення ч. 7 ст. 43 Закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року ст. 43 Закону не містить положень щодо обмеження максимального розміру пенсій військовослужбовців.

В подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної відповідно до Закону, максимальним розміром.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що Закон не містив положень, якими б були передбачені обмеження пенсії військовослужбовців будь-яким максимальним розміром.

Наведене свідчить про відсутність в ГУ ПФУ в Закарпатській області підстав для обмеження розміру пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на зазначене, суд вважає, що дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, є протиправними.

Поряд з цим, матеріалами справи встановлено, що спірне обмеження пенсії позивача 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, відбулося з березня 2023 року.

Як вбачається із заявлених позовних вимог позивач оскаржує, серед іншого, дії відповідача щодо обмеження розміру його пенсії (з індексаціями та доплатами) максимальним розміром величиною в десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб також за період з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року (коли щомісячна доплата була в сумі 1645,91 грн., замість 2000,00 грн.). Однак в ході розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що у період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року розмір пенсії ОСОБА_1 не обмежувався максимальним розміром, оскільки ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-IX не передбачено прожиткового мінімуму, в тому числі для осіб, що втратили працездатність, у розмірі 18383,56 грн (сума, що підлягала виплаті позивачу згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком на доплату пенсії).

Отже, в даному випадку мало місце неправильне нарахування пенсії на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №260/3052/23. З цього приводу суд зазначає, що правильність виконання рішення суду щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням 2000,00 грн повинна перевірятися в межах справи №260/3052/23, а його виконання в порядку, встановленому судом, повинно забезпечуватися органами Державної виконавчої служби України.

З огляду на що суд вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження з 01 березня 2023 року максимальним розміром пенсію ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше сплачених сум.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) судові витрати у розмірі 536,80 грн. (П`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін