Справа № 580/10410/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року справа № 580/10410/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Національної поліції у Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Черкаській області, яка полягає у безпідставній відмові ОСОБА_1 , у проведенні виплати одноразової грошової допомоги через втрату працездатності поліцейського під час виконанням ним службових обов`язків;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по втраті 70% працездатності у зв`язку із отриманням 2-ої групи інвалідності внаслідок ушкоджень, отриманих під час проходженням ним служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач відмовив у виплаті одноразової грошової допомоги через втрату працездатності поліцейського під час виконанням ним службових обов`язків у зв`язку із пропуском шестимісячного строку встановлення інвалідності із дати звільнення зі служби в поліції. Позивач вважає відмову відповідача протиправною та зазначає, що процес визначення позивачу групи інвалідності припав у період запровадження на всій території України воєнного стану, що стало причиною несвоєчасного встановлення групи інвалідності (пропущено 1 місяць 18 днів) після спливу шестимісячного строку звільнення позивача зі служби, але безумовно отриманого та пов`язаного внаслідок травм та захворювань отриманих ним підчас проходженням служби. Позивач звертає увагу, що шестимісячний строк пропущений із поважних та незалежних від нього причин, через об`єктивні обставини та зумовлені обмеженнями, які запроваджені на всієї території України через введення воєнного стану та пов`язані з цим зміни в роботі органів державної влади та управління. Крім того, протягом днів, які припали на період встановленого законом шестимісячного строку позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах.

Ухвалою від 13.11.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.11.2023 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що норми статті 97 Закону України Про Національну поліцію передбачають обов`язкову одночасну наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності (інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції) та причина звільнення) та не передбачають жодних винятків. Натомість ухвалення судового рішення у даній справі всупереч статті 97 Закону України Про Національну поліцію нівелюватиме положення зазначеної статті та буде суперечити рішенням Конституційного Суду України від 22.10.2020 № 12-р/2020 та від 22 квітня 2020 року № 3-р(І)/2020. Також зазначила, що норми статті 97 Закону України Про Національну поліцію не передбачають жодних винятків, ані щодо поважної причини пропуску строку встановлення групи інвалідності поза шестимісячним строком, ані встановлення вини осіб, які допустили встановлення групи інвалідності з перевищенням шестимісячного строку як підставу для його поновлення, тому визнання поважною причиною пропуску такого строку позивачем є такою, що суперечить статті 97 Закону України Про Національну поліцію. Крім цього, такі випадки можуть свідчить про упереджене ставлення до учасників справи під час розгляду вказаної категорії справ, оскільки законом не передбачено, можливості визнання поважними причини пропуску шестимісячного строку з моменту звільнення до моменту встановлення групи інвалідності. Законодавець, визначаючи такий строк, дійшов до висновку, що він є достатнім для встановлення групи інвалідності, а тому не передбачив можливості, що він може бути поновленим.

Крім того зазначено, що обставина запровадження на території України воєнного стану, на яку посилається позивач, не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку для органу державної влади за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану з урахуванням тієї обставини, що МСЕК не забезпечує заходів правового режиму воєнного стану в Україні, вплинуло на роботу цього органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на прийняття рішення щодо встановлення позивачу II групи інвалідності через 1 місяць і 18 днів.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідки Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 21.02.2022 року №12/18 Х-35 ОСОБА_1 в період з 23.12.2008 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України та в період починаючи з 07.11.2015 по 11.02.2022 проходив службу в органах Національної поліції України.

Згідно Акту № 17 від 30.06.2020 про нещасний випадок (форма Н-1*) комісія зі спеціального розслідування, розглянувши зібрані матеріали та вивчивши обставини нещасного випадку, який стався 09.03.2019 року близько 17 год. 30 хв. під час забезпечення публічної безпеки і порядку на площі Богдана Хмельницького в місті Черкаси, з начальником сектору реагування патрульної поліції № 4 Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, капітаном поліції ОСОБА_1 встановила, що обставини та причини, за яких стався нещасний випадок, внаслідок грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом та умисним заподіянням тілесних ушкоджень, працівнику правоохоронного органу ОСОБА_1 , підпадають під перелік, що визначений пунктом 3.9 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом МВС України від 27.12.2002 року №1346 (із змінами та доповненнями від 16,02.2006 року № 677), а тому вважає, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 12 Медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 02 лютого 2022 року, діагноз і постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва): наслідки субтотального розриву передньої хрестоподібної зв`язки, пошкодження латерального меніску правого колінного суглобу (травма 09.03.19) у вигляді передньобокової нестабільності, деформуючого гонартрозу II ст. з помірним порушенням функції, - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків (акт за формою Н-1 №17 від 30.06.2020). Згідно Постанови М(ВЛ)К Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області про придатність до військової служби: Непридатний до служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області По особовому складу № 41 о/с від 08 лютого 2022 року капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 4 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 11 лютого 2022 року, звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (через хворобу).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) серії ААВ 12 ААВ № 640477 від 29.09.2022, ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності (безтерміново); причина інвалідності: травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

05.02.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

Рішенням від 19.04.2023 у справі № 580/1239/23, яке набрало законної сили 19.09.2023, Черкаський окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області під час розгляду та інформування ОСОБА_1 щодо невиплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю унаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків згідно із заявою від 06.02.2023 та зобов`язав Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно розглянути заяву від 06.02.2023 за участі ОСОБА_1 для вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю унаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення суду.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Національної поліції в Черкаській області згідно висновку від 13.10.2023 (а.с. 114) відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з перевищенням терміну між датою звільнення та датою встановлення інвалідності, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію, а саме: шести місяців від дати звільнення зі служби в поліції (дата звільнення - 11.02.2022, а інвалідність встановлена 29.09.2022).

Відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 № 788, далі Порядок № 4), відповідно до розділу ІІ якого днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п. 5 розділу III Порядку № 4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 4-6, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видала(в) документ. Копії документів, зазначених у підпунктах 7-9, засвідчує своїм підписом фізична особа, що подає документи, та перевіряє особа, що їх приймає.

Відповідно до розділу IV Порядку № 4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Аналіз вказаних положень вказує на те, що приписи п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII встановлюють обов`язкову одночасну наявність трьох умов для призначення одноразової грошової допомоги (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції;

2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції.

Суд врахував, що Конституційний суд України у рішенні від 22 квітня 2020 року № 3-р(І)/2020 зазначив, що лише за наявності цих трьох обставин, тобто тільки дотримавшись усіх зазначених умов, особа, звільнена з поліції, набуває право на отримання одноразової грошової допомоги й може претендувати на її призначення та виплату згідно з положеннями пункту 3 частини першої статті 97 Закону.

Як вище встановив суд, Головне управління Національної поліції в Черкаській області згідно висновку від 13.10.2023 (а.с. 114) відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з перевищенням терміну між датою звільнення та датою встановлення інвалідності, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію, а саме: шести місяців від дати звільнення зі служби в поліції (дата звільнення - 11.02.2022, а інвалідність встановлена 29.09.2022).

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що шестимісячний строк пропущений із поважних та незалежних від нього причин, що зумовлені обмеженнями, які запроваджені на всієї території України через введення воєнного стану та пов`язані з цим зміни в роботі органів державної влади та управління. Крім того, протягом днів, які припали на період встановленого законом шестимісячного строку позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах.

Надавши оцінку вказаним посиланням позивача, суд зазначає, що позивач, посилаючись на введення в Україні воєнного стану, не надав до суду жодних доказів, не зазначив жодних обставин, що вказували б на існування дійсних, істотних перешкод, що пов`язані із запровадження воєнного стану в Україні та призвели до об`єктивної неможливості встановлення позивачу інвалідності у межах шести місяців від дати звільнення зі служби в поліції. Суд врахував, що позовна заява не містить жодних обставин із посиланням на відповідні докази, що вказували б на своєчасність звернення позивача до органів МСЕК та вказували б, що причиною встановлення позивачу інвалідності поза межами шестимісячного строку стало саме бездіяльність обласної МСЕК № 2.

Суд зазначає, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність розгляду документів позивача щодо встановлення йому групи інвалідності та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу медико-соціальної експертної комісії та стало причиною встановлення йому групи інвалідності поза межами шестимісячного строку, не може бути визнано судом поважними причинами нездійснення повноважень МСЕК.

Крім того, неможливість забезпечення прав особою має бути реальною. Указані ж доводи позивача не містять жодного підтвердження доказами. Загальновідомим є факт того, що територія м. Черкас у 2022 році залишалась віддаленою від зони ведення активних бойових дій. В свою чергу обласна МСЕК № 2 крізь компетенційну призму не є тим органом державної влади, який активно залучений до обороноздатного процесу держави.

Стосовно доводів позивача, що протягом днів, які припали на період встановленого законом шестимісячного строку позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах, суд зазначає таке.

Суд встановив, що відповідно до виписок із медичних карток (а.с. 42-44) позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 10.05.2022 по 17.06.2022 та з 29.06.2022 по 08.07.2022. Разом з тим, суд зазначає, що позивач жодним чином не обґрунтував та не надав відповідних доказів, що вказували б на те, що причиною встановлення позивачу групи інвалідності поза межами шестимісячного строку стало перебування позивача у вказані періоди на стаціонарному лікуванні. З урахуванням зазначеного, доводи позивача у цій частині суд вважає необґрунтованими.

Суд врахував, що Закон України Про Національну поліцію не передбачає винятків, ані щодо поважності причин встановлення групи інвалідності поза шестимісячним строком, ані встановлення вини осіб, які допустили встановлення групи інвалідності з перевищенням шестимісячного строку як підставу для поновлення особі права на отримання ОГД.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що інвалідність позивачу встановлена через більш як шість місяців із дати його звільнення зі служби в поліції, суд доходить висновку про відсутність однієї із трьох обов`язкових умов, встановлених п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII та як наслідок про обґрунтованість відмови відповідача у призначенні позивачу спірної одноразової грошової допомоги.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, не підлягають задоволенню, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Головне управління Національної поліції у Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 12.01.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК