Справа № 140/28354/23
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/28354/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №394 від 28.04.2023 року.

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію згідно ст.17 Закону України Про пенсійне забезпечення.

В квітні 2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про перехід із пільгової пенсії на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.04.2023 №394 позивачу відмову в призначенні пенсії в разі втрати годувальника, з підстав не доведення факту її перебування на утриманні чоловіка, а також у зв`язку з недосягненням нею віку з якого вона мала б право на отримання пенсії в разі втрати годувальника.

Позивач вважає вказану відмову у призначенні пенсії неправомірною та такою, що суперечить чинному законодавству України, оскільки вважає, що відповідно до п.п. в ч.4 ст.30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб має право на отримання пенсії в разі втрати годувальника.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача у відзиві на позов від 02.01.2024 заявлених позовних вимог не визнав та зазначив, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу відповідачем приймалось, оскільки визначальними умовами для встановлення права на даний вид пенсії є досягнення пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону №1058 та факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Проте, позивач не досягла віку, встановленого статтею 26 Закону №1058.

Крім того, в поданих заявницею документах для призначення пенсії у разі втрати годувальника відсутні документи, які підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Враховуючи вищевикладене, вважає правомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №394 від 28.04.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до п.п. в ч.4 ст.30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

На підставі, вищевикладеного просять відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Волинській області, як одержувач пенсії за віком (із зниженням пенсійного віку мати дитини-інваліда), розмір якої визначено відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058 від 09.07.2003 з 07.03.2022.

19.04.2023 позивач звернулась до Відповідача із заявою про призначення пенсії у разі втратити годувальника за померлого чоловіка, ОСОБА_2 , пенсіонера Міністерства оборони України, пенсія якому була призначена відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

За результатами розгляду заяви від 19.04.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення від 28.04.2023 №394 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб з підстав не доведення факту її перебування на утриманні чоловіка, а також у зв`язку з недосягненням нею віку з якого вона мала б право на отримання пенсії в разі втрати годувальника.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до п.п. в ч.4 ст.30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб протиправною, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон).

Положення Закону спрямовані на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення осіб, які мають право на пенсію згідно його положень, забезпечення їх конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та Законом.

Згідно ч.ч.1-3 ст.30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

Відповідно до п.п. в ч.4 ст.30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб непрацездатними членами сім`ї вважаються:

батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» врегульовані в Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок).

Пунктом 10 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника.

Відповідно до цього пункту перебування на утриманні підтверджується довідкою уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника або рішенням суду про перебування на утриманні.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника приймаються довідки житлово-комунальних підприємств з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки! про реєстрацію місця проживання (разом годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 №1382. У випадку неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні встановлюється судом.

Таким чином, визначальними умовами для встановлення права на даний вид пенсії є досягнення пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону №1058 та факт перебування на утриманні померлого годувальника.

В матеріалах справи та в поданих ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області документах для призначення пенсії у разі втрати годувальника відсутні документи, які підтверджують факт перебування позивача на утриманні померлого ОСОБА_2 .

В силу приписів частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовляючи позивачу у призначенні пенсії відповідно до п.п. в ч.4 ст.30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 263, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного Фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22В, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока