Справа № 420/26783/23
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Дробченко К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6; ), Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат ( АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4: (місцезнаходження: АДРЕСА_3) про визнання протиправним та скасування п. 14 рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6; ), Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4: (місцезнаходження: АДРЕСА_3) про визнання протиправним та скасування п. 14 рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати пункт 14 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 28 липня 2023 року № 13/д про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 доньці загиблого - ОСОБА_1 внаслідок захисту Батьківщини підполковника ОСОБА_2 ;

зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її годувальника - підполковника ОСОБА_2 .

Ухвалою від 05.10.2023 р. відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

12.10.2023 року представником відповідача до канцелярії суду подано на виконання ухвали витребувані судом документи.

20.10.2023 року представником відповідача - Міністерства оборони України подано відзив на позовну заяву.

26.10.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

26.10.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів направлення відповіді на відзив іншим учасникам процесу.

09.11.2023 року позивачем до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач дочкою ОСОБА_2 , який загинув, у зв`язку із чим звернулась до Міноборони за виплатою одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168), проте Міноборони було винесено рішення від 02.12.2022 року про повернення документів на доопрацювання. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, тому звернувся з позовом до суду.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про підтвердження, що позивач була членом сім`ї ОСОБА_2 , матеріали про отримання одноразової грошової допомоги, було направлено на доопрацювання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 2.

23 липня 2022 року підполковник ОСОБА_2 , під час здійснення ним заходів щодо забезпечення незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України загинув через ракетний обстріл, внаслідок ракетно-вибухової травми та множинних переломів кісток скелета, що підтверджується довідкою від 26.08.2022 року (а.с. 20).

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

З матеріалів справи вбачається, згідно донесення від 28.08.2022 року № 066635/4404 командира військової частини НОМЕР_3 на адресу командира військової частини НОМЕР_4 про смерть (загибель) підполковника ОСОБА_2 , начальника відділення напрямків командного пункту штабу військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 через ракетний обстріл противника по позиціям, внаслідок ракетно-вибухової травми та множинних переломів кісток скелета, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби із захистом Батьківщини та дій, передбачених законом, поховано 26 липня 2022 року на кладовищі с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області. Склад сім`ї, яка знаходилася на утриманні: донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3., син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

В матеріалах справи наявне посвідчення серії НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_1 Лиманським відділом УСЗН Одеської РДА 27 березня 2023 року, згідно якого представник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с. 19).

Згідно Витягу з особової справи підполковника ОСОБА_2 від 21.08.2022 року № 0666/35/4403 сімейний стан: був одружений, дружина - ОСОБА_5 , розлучений, син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2., донька - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 21-22).

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.01.2023 № 943/224 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 доведено до відома рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (а.с. 23).

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02 грудня 2022 року № 297 вказано, що неможливо встановити, чи є повнолітні діти загиблого особами, що перебували на утриманні ОСОБА_2 . За поданими документами про місце реєстрації сина та дочки неможливо встановити, що вони проживали разом зі своїм батьком, вели з ним спільне господарство і мали взаємні права та обов`язки, а також, чи мають вони власні сім`ї. Без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітні син і дочка були членами сім`ї загиблого підполковника ОСОБА_2 або перебування на його утриманні..., неможливо встановити право заявників на отримання часток одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у зв`язку з чим документи ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання.

Вважаючи оспорюване рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

З матеріалів справи, які надано відповідачем на виконання ухвали суду, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 23.05.2023 року за № 943/9805 направлено листа та копію посвідчення члена сім`ї загиблого, виданого на ім`я позивача, копію заяви позивача про долучення документів.

Однак, не зважаючи на направлення вказаного посвідчення ОСОБА_1 про належність її до сім`ї загиблого ОСОБА_4 , на момент винесення даного рішення, відповідачем жодного рішення не прийнято.

Відповідно до ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011.

Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону №2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі : загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно ст.161 Закону №2011, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до п."а" ч.1 ст.162 Закону №2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Згідно ч.6, 8, 9 ст.163 Закону №2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується МОУ, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається КМУ.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою КМУ №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок №975, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є : у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до СК України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 10 Порядку №975 визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

28.02.2022 КМУ прийняв Постанову №168, згідно п.2 якої, сім`ям загиблих осіб, зазначених у її пункті 1, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених ст. у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абз.2 п.2 Постанови №168, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно абз.3 п.2 Постанови №168, у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому згаданого пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абз.4 п.2 Постанови №168).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд зазначає, що у даному публічно-правовому спорі є необхідним з`ясування наявності у позивача правового статусу (утриманця) загиблого військовослужбовця або його приналежності по відношенню до ОСОБА_2 в статусі члена сім`ї, перебування на його утриманні, як необхідних умов для виникнення у нього права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.161 Закону №2011.

Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Верховний Суд у постанові від 06.07.2022 по справі №240/5809/19 дійшов висновку, що Закон №2011 визначення поняття "член сім`ї" не містить. Відповідно до ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, суд касаційної інстанції сформував правову позицію, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести факт проживання з загиблим; наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 по справі №456/1258/17.

З матеріалів справи вбачається, що батьки позивача з 05.10.2012 року розлучені (а.с. 31-32).

Водночас загиблий ОСОБА_2 постійно спілкувався зі своєю донькою ОСОБА_1 , про що свідчить, зокрема, роздруківка з банківського рахунку ОСОБА_1 (а.с. 33-35), з якого вбачається, що батько до загибелі регулярно переказував їй кошти; також в матеріалах справи містяться спільні фотознімки позивача з батьком, на яких загиблий ОСОБА_2 в т.ч. у військовій формі (36-42).

Зважаючи на викладені обставини, а також з огляду на положення ст.3 СК України, суд дійшов висновку щодо наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 .

Разом з тим, оскільки оспорюваним рішенням не було відмовлено позивачу у призначенні та виплаті спірної одноразової грошової допомоги, а повернуто документи на доопрацювання, то з огляду на дискреційні повноваження МОУ, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування п.14 цього рішення, яке викладено у протоколі Комісії та зобов`язання відповідача повторно розглянути документи ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 Постанови №168, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6; ), Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат ( АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4: (місцезнаходження: АДРЕСА_3) про визнання протиправним та скасування п. 14 рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 14 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 28 липня 2023 року № 13/д про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 доньці загиблого - ОСОБА_1 внаслідок захисту Батьківщини підполковника ОСОБА_2 ;

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її годувальника - підполковника ОСОБА_2 .

Стягнути з Міністерства оборони України (місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.01.2024 р.

Суддя О.М. Тарасишина