Справа № 200/152/24
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

10 січня 2024 року Справа №200/152/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1

про: визнання протиправними дії щодо відрахування аліментів з 16.11.2022 з додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та виплачується на період воєнного стану, зобов`язання відрахування аліментів здійснювати без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та виплачується на період воєнного стану, починаючи з 15.11.2022,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії щодо відрахування аліментів з 16.11.2022 з додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та виплачується на період воєнного стану, зобов`язання відрахування аліментів здійснювати без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та виплачується на період воєнного стану, починаючи з 15.11.2022.

Разом з позовною заявою заявником до суду надано заяву про забезпечення позову, у якій останній просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу проводити відрахування аліментів з додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та виплачується на період воєнного стану.

Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому призвести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача. Також посилається на те, що з його доходу а саме винагороди неправомірно стягуються аліменти, з чим позивач не погоджується та оскаржує, очевидними є ознаки протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, та свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В зв`язку з чим просить суд задовольнити заяву та вжити заходи забезпечення позову.

В тексті заяви про забезпечення позову заявник просить суд звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що він є військовослужбовцем, учасником бойових дій та виконує службові обов`язки пов`язані щодо захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України а також учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, заявник є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та виконує службові обов`язки. З урахуванням наведеного суд вважає, що це є обґрунтованою підставою для звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки військовослужбовці під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Суд не приймає посилання заявника стосовно того, що він звільнений від сплати судового збору оскільки є учасником бойових дій, з огляду на те, що лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно прав та гарантій особи як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору. Суд зазначає, що даний спір стосується визначення складової грошового забезпечення для сплати аліментів, визначених за рішенням суду.

З урахуванням вищенаведене суд дійшов висновку, звільнити заявника від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в даній адміністративній справі.

Частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи приписи ст.154 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що забезпечення адміністративного позову це вжиття судом до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Тобто, положення цієї статті покликані гарантувати виконання рішення суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та обставинам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки, запропонований заявником спосіб забезпечення адміністративного позову, у даному випадку, є передчасним, заява не містить посилання на беззаперечні мотиви, з яких заявник вважає, що захист прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Суд вважає, що вказані в заяві доводи не містять тих положень, реалізація яких може мати саме невідворотні наслідки для самого позивача, що слугують підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Також, суд зазначає, що до заяви про забезпечення позову заявником не надано жодного доказу в її обґрунтування.

За таких обставин, суд вважає, що станом на час розгляду вказаної заяви про забезпечення позову, позивач не надав доказів очевидної протиправності дій суб`єкта владних повноважень та не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Отже, на думку суду, зазначені обставини в їх сукупності свідчать про необґрунтованість наданої заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про звільнити від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову - задовольнити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя В.В. Олішевська