Справа № 460/7244/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2024 року м. Рівне №460/7244/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним рішення відповідача від 02.03.2023 № 44 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку за статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача призначити позивачу з 15.11.2022 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, відповідно до сттаті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що після досягнення 54-ти річного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, рішенням № 44 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку з мотивів відсутності підтвердження постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

Позивач зазначає, що його проживання в зоні гарантованого добровільного відселення підтверджується в сукупності довідками сільської ради про період проживання, посвідченням потерпілої особи внаслідок аварії на ЧАЕС та рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

03.05.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що період постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 2 роки 4 місяці 13 днів (26.04.1986-28.10.1986, 28.11.1988-25.02.1989, 21.04.1991-07.08.1991, 08.08.1991-31.12.1992). Крім того, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.11.2022 по справі № 556/2101/22 встановлено факт проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення в окремі періоди з 15.11.1988 по 27.11.1988, з 26.02.1989 по 05.03.1989, з 25.03.1989 по 19.04.1991. Однак, пенсійний орган зазначає, що додані до заяви про призначення пенсії документи, в тому числі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.11.2022 у справі №556/2101/22 не підтверджують факт постійного проживання чи роботи ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 01.01.1993.

Зважаючи на це, відповідач вважає відсутніми підстави для призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позаяк не підтверджено факту проживання станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного контролю не менше 3 років. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 22.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим повторно Рівненською обласною державною адміністрацією 26.01.2023 замість посвідчення серії НОМЕР_2 .

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.11.2022 № 556/2101/22 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в с. Озеро Володимирецького району Рівненської області, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, в наступні періоди: з 15.11.1988 по 27.11.1988, з 26.02.1989 по 05.03.1989, з 25.03.1989 по 24.03.1991 (всього 215 днів), з 05.02.1990 по 04.03.1990, з 25.03.1991 по 19.04.1991 та з 21.04.1991 по 07.08.1991.

Довідкою Виконавчого комітету Каноницької сільської ради Вараського району від 26.12.2022 № 02-57/1232 стверджується, що позивач дійсно зареєстрований і постійно проживає в селі Озеро, Вараського району Рівненської області, територія якого відноситься до зони гарантованого добровільного відселення: з 226.04.1986 по 28.10.1986, з 28.11.1988 по 25.02.1989 та з 08.08.1991 по даний час.

Рішенням відповідача від 02.03.2023 № 44 за результатами розгляду заяви позивача відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з тим, що згідно з наданими документами станом на 01 січня 1993 року позивач прожила в зоні гарантованого добровільного відселення лише 2 роки 4 місяці 13 днів, при необхідності не менше 3 років. Зазначено, що Рішенням Врлодимирецького районного суду Рівненської області від 21.11.2022 по справі №556/2101/22 встановлено факт проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення в окремі періоди з 15.11.1988 по 27.11.1988, з 26.02.1989 по 05.03.1989, з 25.03.1989 по 19.04.1991, однак, додані до позовної заяви про призначення пенсії документи, в тому числі вищезазначене рішення Володимирецького районного суду Рівненської області, не підтверджують факт постійного проживання чи роботи ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станов на 01.01.1993..

Не погоджуючись з рішенням органу Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії від 02.03.2023 № 44, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV, в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача, вбачається, що останнім не заперечується факт наявності мінімального страхового стажу позивача для призначення пенсії.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

В примітці до пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше (частина друга статті 55 Закону № 796-XII).

Таким чином, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала або працювала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 протягом не менше 3 років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. При цьому постійне проживання такої особи або постійна робота у зазначеній зоні дає особі право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 повні роки проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років.

Тобто, максимальна величина зменшення пенсійного віку для особи, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії не може перевищувати 6 років.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності у нього права на призначення пенсії по досягненню 54 річного віку (у зв`язку з проживанням станом на 01.01.1993 в зоні гарантованого дрбровільного відселення повні 3 роки) суд враховує, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема потерпілого від Чорнобильської катачстрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Судом встановлено, та не заперечується сторонами що до заяви про призначення пенсії від 26.12.2022 позивач додав: довідки про періоди проживання в населених пунктах, віднесених до зони посиленого радіологічного контролю, видані Виконавчим комітетом Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області від 26.12.2022 № 02-57/1232, № 02-56/768; копію посвідчення Серії НОМЕР_3 , виданого Рівненською обласною державною адміністрацією; рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.11.2022 № 556/2101/22 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення в період з 15.11.1988 по 27.11.1988 (13 днів), з 26.02.1989 по 05.03.1989 (8 днів), з 25.03.1989 по 24.03.1991 (всього 215 днів), з 05.02.1990 по 04.03.1990 (28 днів), з 25.03.1991 по 19.04.1991 (26 днів) та з 21.04.1991 по 07.08.1991 (109 днів).

Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (частина третя статті 65 Закону № 796-XII).

Копією посвідчення Серія НОМЕР_3 , виданого Рівненською обласною державною адміністрацією, підтверджується, що ОСОБА_1 є громадянином, який постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення. Пред`явник має право на пільги і компенсації, встановлені Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постійно працюють чи працювали, або проживають чи проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення.

Надалі, 26.01.2023 позивачу замість посвідчення серії НОМЕР_2 , Рівненською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 .

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 вважає, що наявність у нього статусу громадянина, потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3 є підтвердженням того, що станом на 1 січня 1993 року він проживав на радіоактивно забрудненій території, яка належать до зони гарантованого добровільного відселення. Таким чином, вважає, що в нього є право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Згідно з пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яка була чинною на момент видачі позивачу посвідчення Серія НОМЕР_3 ) (далі Порядок - № 501) передбачено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 501, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Зазначене кореспондується зі змістом частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ, згідно з якою посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17, від 08.05.2018 у справі №708/1022/17, від 31.10.2019 у справі №212/12245/13-а та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні даної справи.

Таким чином, Законом № 796-ХІІ та Порядком № 501 чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Відтак, надаючи особі посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи держава визнає за особою право на пільги, встановленні чинним законодавством для власників такого посвідчення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 , яке 26.01.2023 видане повторно Рівненською обласною державною адміністрацією замість посвідчення серії НОМЕР_2 , підтверджує той факт, що ОСОБА_1 з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 1 січня 1993 року постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, що дає йому право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

За змістом частин третьої та четвертої статті 15 Закону № 796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Пунктом 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Відтак, наданою позивачем довідкою органу місцевого самоврядування підтверджується факт проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 по 28.10.1986, з 28.11.1988 по 25.02.1989, з 08.08.1991 по 31.12.1992, що станом на 01.01.1993 складає 2 роки 1 місяць 25 днів.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, село Озеро Вараського району Рівненської області відноситься до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

Окрім цього, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.11.2022 № 556/2101/22, було встановлено встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав в селі Озеро Володимирецького (нині - Вараського району) Рівненської області з 15.11.1988 по 27.11.1988 (13 днів), з 26.02.1989 по 05.03.1989 (8 днів), з 25.03.1989 по 24.03.1991 (всього 215 днів), з 05.02.1990 по 04.03.1990 (28 днів), з 25.03.1991 по 19.04.1991 (26 днів) та з 21.04.1991 по 07.08.1991 (109 днів), що в сукупності складає - 1 рік 1 місяць 9 днів.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, наданими позивачем в сукупності доказами підтверджується факт проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення повних 3 календарних років станом на 01.01.1993, що дає позивачу право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 повні роки проживання в такій зоні, але не більше 6 років.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до абзацу 4 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов: 1) початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року; 2) проживання щонайменше 3 роки станом на 1 січня 1993 року є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 2 роки проживання, роботи.

Водночас застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року щонайменше 3 роки.

Суд зауважує, що довідкою Виконавчого комітету Каноницької сільської ради Вараського району Рівненської області від 26.12.2022 № 02-57/1232 підтверджується, що позивач дійсно проживає та зареєстрований в селі Озеро Вараського району Рівненської області, зокрема з 08.08.1991 по даний час.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106, село Озеро Вараського району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Доказів того, що дана довідка є неправдивою або відкликаною відповідним органом місцевого самоврядування матеріали справи не містять..

Зазначена довідка долучалася позивачем до заяви про призначення пенсії, що не заперечується відповідачем.

З урахуванням наведеного та відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ позивач набув право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років, тобто по досягненню 54 річного віку.

Так, станом на дату звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії 26.12.2022 він досягнув 54 річного віку та, відповідно, мав право на призначення пенсії за віком, а відтак рішення від 02.03.2023 № 44 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправним та підлягає скасуванню..

Пенсія призначається з дня звернення із заявою про призначення пенсії, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (частина першо статті 45 Закону № 1058-IV).

Зважаючи на факт досягнення позивачем 54 річного віку (необхідного для призначення пенсії) 14.11.2022, звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 26.12.2022, суд вважає, що ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії з 15.11.2022 з дотриманням строку, встановленого частиною першою статті 45 Закону № 1058-IV.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити повністю.

Суд вважає, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити починаючи із 15 листопада ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вичнити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 02.03.2023 № 44 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 починаючи з 15.11.2022 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 10 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя О.В. Поліщук