Справа № 200/7545/23
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року Справа№200/7545/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, в якому просить суд:

визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14 листопада 2023 року №30 щодо відмови в призначенні пільгової пенсії відповідно до п б ст..13 Закону України Про пенсійне забезпечення за Списком №2 в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 у справі 1-5/2018;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 05 травня 1994 року по 30 червня 1996 року на посаді сторожа в Де-Кастрінській середній школі;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умова відповідно до п б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення за Списком №2 в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 у справі 1-5/2018 з 07 вересня 2021 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю висновків відповідача щодо не зарахування вказаного вище періоду до страхового стажу позивача. Натомість відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, позивачка досягла необхідного віку 50 років за наявності більше 20 років страхового стажу та більше 10 років пільгового стажу за Списком № 2, тому відмова у призначенні пенсії є незаконною.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази у відповідача, яких, на думку суду, не вистачало для всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, за текстом якого відповідач заперечує проти доводів позивача, просить суд у її задоволенні відмовити. В обґрунтування вказує, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2023 у справі № 200/4864/22 за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII до пільгового стажу роботи за Списком № 2 враховано періоди роботи з 26.07.1980 по 06.02.1989 на посаді «газоелектрозварювальника», періоду навчання з 01.09.1978 по 25.07.1980 в міському ПТУ № 39 за професією «Газоелектрозварювальника»; до страхового стажу періоду роботи з 24.02.1989 по 31.12.1990, як роботу в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу за один рік та шість місяців з 07.09.2021.

Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача на дату звернення становить 19 років 07 місяців 26 днів.

Пільговий стаж роботи за Списком № 2 позивача на дату звернення становить 11 років 05 місяців 06 днів, список № 2 - 08 років 06 місяців 12 днів, навчання за фахом 02 роки 10 місяців 25 днів.

Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 14.11.2023 № 30 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону.

Фактичні обставини, встановлені судом у справі, такі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

07 вересня 2021 року позивачка звернувся до територіального органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було винесено рішення 14 вересня 2021 року №30 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком №2 з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15, яке мотивоване відсутністю достатньої кількості пільгового стажу за Списком №2 та страхового стажу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2023 у справі №200/4864/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) від 18 липня 2022 року №30 про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) від 07 вересня 2021 відповідно до п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення за Списком №2 в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 26 липня 1980 по 06 лютого 1989 на посаді газоелектрозварювальника, періоду навчання з 01 вересня 1978 по 25 липня 1980 в міському ПТУ №39 за професією Газоелектрозварювальника; до страхового стажу періоду роботи з 24 лютого 1989 по 31.12.1990, як роботу в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу за один рік та шість місяців з 07 вересня 2021 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.05.2023 № 200/4864/22 за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII до пільгового стажу роботи за Списком № 2 враховано періоди роботи з 26.07.1980 по 06.02.1989 на посаді «газоелектрозварювальника», періоду навчання з 01.09.1978 по 25.07.1980 в міському ПТУ № 39 за професією «Газоелектрозварювальника»; до страхового стажу періоду роботи з 24.02.1989 по 31.12.1990, як роботу в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме зарахування одного року роботи у вказаний період часу за один рік та шість місяців з 07.09.2021.

Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача на дату звернення становить 19 років 07 місяців 26 днів.

Пільговий стаж роботи за Списком № 2 позивача на дату звернення становить 11 років 05 місяців 06 днів, список № 2 - 08 років 06 місяців 12 днів, навчання за фахом 02 роки 10 місяців 25 днів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову №30 від 14.11.2023 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону.

У матеріалах справи наявний розрахунок стажу для призначення пенсії, з якого судом установлено, що позивачці не зараховано період роботи з 05 травня 1994 року п 30 червня 1996 року на посаді сторожа в Де-Кастрінській середній школі, який є спірним у даній справі.

Наявна у матеріалах трудова книжка позивачки серія НОМЕР_3 містить, зокрема, такі записи:

№ № 9-10 з 04.05.1994 прийнята сторожем Де-Кастрінській середній школі, та з 30.06.1996 звільнена за власним бажанням;

За встановлених фактичних обставин правова позиція суду обґрунтована таким.

Оскаржуване рішення мотивоване відсутністю необхідних 20 років страхового стажу.

Судом встановлено, що позивачка у спірний період дійсно працювала у на посаді сторожа в Де-Кастрінській середній школі, вказане підтверджено відповідними записами трудової книжки.

Частиною 4 ст.24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За приписами ч. 1ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На дату видачі трудової книжки та її заповнення , порядок ведення трудових книжок був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 №162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (Інструкція № 162).

Пунктом 1.1. визначено, що Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Відповідно до пунктів 2.2., 2.3., 2.5 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати.

У трудову книжку вносяться, зокрема:

відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

Всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Наприклад, якщо робітника або службовця прийнято на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується: "1984.05.01", у трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; "05.01.1984".

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Пунктом 2.10. Інструкції №162 передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Освіта - середня, середня спеціальна та вища - вказується лише на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома).

Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіту також може бути здійснений лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу тощо).

Професія чи спеціальність записується у трудовій книжці на підставі документа про освіту чи іншого належно оформленого документа.

Відповідно до п.2.11. Інструкції №162 після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник підписом засвідчує правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або друк відділу кадрів), де вперше заповнювалася трудова книжка.

За вимогами п. 2.13. Інструкції №162 у графі 3 розділу " Відомості про роботу " як заголовка пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 вказується дата прийому на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнято або призначено в такий цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво" із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади та присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменувань професій, зазначених у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт та професій робітників; для службовців - відповідно до найменувань посад, зазначених у Єдиній номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу.

Аналогічні положення наведені також Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58. (Інструкція №58)

Дослідивши зміст трудової книжки позивача судом встановлено, що вона містить відомості про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення позивача, найменування роботи, професії та відомості щодо документу, на підставі чого зроблена кожна запис, записи також скріплені печатками підприємств.

Записи в трудовій книжці не містять неточностей або описок, містять посилання на відповідний наказ (розпорядження).

Відповідач правильність внесення записів щодо вказаного періоду не заперечував.

Суд наголошує, що в даному випадку обставини роботи позивача у спірний період підтверджуються записами, які відображені в розділі «Відомості про роботу», а отже трудову книжку необхідно вважати належним і достатнім доказом в підтвердження періоду роботи позивача.

При цьому, якщо трудова книжка, як основний документ про трудову діяльність робітника містить всі необхідні записи періодів роботи особи, від останнього законодавством не вимагається надання уточнюючих довідок.

Як вже відзначалось, відповідачем в оскаржуваному рішенні зауважень стосовно заповнення трудової книжки позивача, не надано.

Заперечення відповідача в цій частині стосовно не зарахування вказаного періоду з огляду на відсутність зобов`язання зарахувати такий у рішенні суду суд не приймає, через їх необґрунтованість.

У постанові від 03.11.2021 (справа №360/3611/20) Велика Палата Верховного Суду сформувала такий правовий висновок:

«Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV».

На підставі викладеного, доводи позовної заяви у цій частині є правомірними.

Ураховуючи викладене, позов належить задовольнити у повному обсязі, з урахуванням способу захисту порушеного права, що застосований у зразковій справі № 360/3611/20.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14 листопада 2023 року №30 щодо відмови в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 відповідно до п б ст..13 Закону України Про пенсійне забезпечення за Списком №2 в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 у справі 1-5/2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 05 травня 1994 року по 30 червня 1996 року на посаді сторожа в Де-Кастрінській середній школі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умова відповідно до п б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення за Списком №2 в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 у справі 1-5/2018 з 07 вересня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.88 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 12 січня 2024 року.

Суддя І.В. Буряк