Справа № 140/31075/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/31075/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною щодо не зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяця час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України за період з 08 листопада 2007 року по 25 червня 2012 року в зоні гарантованого добровільного відселення; зобов`язання відповідача оформити та направити необхідні документи позивача до Пенсійного фонду країни у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» зарахувавши до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції у зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за період з 08 листопада 2007 року по 25 червня 2012 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив службу з 25 вересня 1998 року по 06 листопада 2015 року в органах внутрішніх справ України, з 07 листопада 2015 року по 15 серпня 2019 року у Національній поліції України.

Зокрема, в період з 08 листопада 2007 року по 29 вересня 2011 року працював начальником відділення ДАІ (з обслуговування смт. Маневичі і району) та автомобільно-технічної інспекції ДАІ Управління МВС України у Волинській області (наказ 165 0/с від 08.11.2007 р); з 30.09.2011 по 24.11.2011 на посаді в.о. начальника відділення ДАІ Маневицького райвідділу МВС України у Волинській області (наказ 398 о/с від 30.09.2011р); з 25.11.2011 по 26.06.2012 на посаді начальник відділення ДАІ Маневицького райвідділу МВС України у Волинській області (наказ 476 о/с від 25.11.2011, наказ 194 о/с від 25.06.2012) та проживав у селі Троянівка Маневицького району (на час служби Камінь-Каширський район) Волинської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 (далі Перелік №106), віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Позивач вказує, що відповідно до абзацу п`ятнадцятого підпункту «в» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі Постанова №393), до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.

Проте, у наказі ГУ НП у Волинській області від 15.08.2019 №271 о/с «По особовому складу» відповідач неправильно здійснив обрахунок вислуги років позивача на день звільнення, оскільки не зазначив відомості щодо пільгового періоду проходження служби.

На звернення позивача від 27.07.2023 про підготовку та надіслання відповідних документів на адресу ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії відповідач листом від 14.08.2023 №66/05/19-2023 відмовив у задоволенні заяви з підстав відсутності для зарахування позивачу вислуги років у пільговому обчисленні.

Позивач зазначає, що суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність щодо не зарахування у пільговому обчисленні до вислуги років при проходженні служби в органах внутрішніх справ у зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця, передбаченої абзацом п`ятнадцятим підпункту «в» пункту 3 Постанови №393.

А тому просить визнати протиправною бездіяльність ГУ НП у Волинській області щодо не зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяця час проходження служби в органах внутрішніх справ за період з 08.11.2007 по 25.06.2012 в зоні гарантованого добровільного відселення, та зобов`язати відповідача оформити та направити необхідні документи позивача до Пенсійного фонду країни у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» зарахувавши до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції у зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за період з 08 листопада 2007 року по 25 червня 2012 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що затвердженого переліку військових частин, підрозділів і установ, яким зараховується до вислуги років для призначення пенсій на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, не прийнято, а тому правові підстави для зарахування спірного періоду служби до вислуги на пільгових умовах та перерахунку вислуги років відсутні.

Вказує, що загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі, зокрема, в органах поліції, визначені Законом №2262-XII.

Зокрема, пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" «з» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

З послужного списку вбачається, що позивач не має на момент звільнення необхідної календарної вислуги років оскільки наявні 22 роки 04 місяці 12 днів при необхідних 24 календарних роки і більше.

Таким чином ГУНП у Волинській області вважає, що право на пенсію за вислугу років визначається, виходячи з тривалості вислуги років саме у календарному обчисленні, тому правові підстави для перерахунку вислуги років відсутні.

З огляду на зазначене представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю.

В поданій до суду відповіді на відзив 19 жовтня 2023 року позивач з доводами відзиву не погодився з підстав, викладених у позовній заяві .

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) цю справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач проходив службу з 17 липня 1994 року по 29 грудня 1995 року в Збройних силах України, з 25 вересня 1998 року по 06 листопада 2015 року в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року по 15 серпня 2019 року у Національній поліції України, що підтверджується копією послужного списку (арк.спр.28-30).

Наказом ГУ НП у Волинській області від 15.08.2019 №271 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляд звільнення зі служби з 15.08.2019 року, станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становить 22 роки 4 місяці 12 днів (а. с.27).

Відповідно до наказу від 15.08.2019 року №271 о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляд звільнення зі служби з 15.08.2019 року. Відповідно до наказу станом на день звільнення: стаж служби в поліції в календарному обчисленні складає 22 роки 04 місяці 12 днів.

Позивач стверджує, що у наказі ГУ НП у Волинській області від 15.08.2019 №271 о/с «По особовому складу» відповідач неправильно здійснив обрахунок його вислуги років на день звільнення, оскільки не зазначив відомості щодо пільгового періоду проходження служби.

На звернення ОСОБА_1 від 27.07.2023 про підготовку та надіслання відповідних документів на адресу ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії відповідач листом від 14.08.2023 №66/05/19-2023 відмовив у задоволенні заяви з підстав відсутності для зарахування позивачу вислуги років у пільговому обчисленні.

Вважаючи дії відповідача протиправними щодо не зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяця час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України за період з 8.11.2007 року по 25.06. 2012 року в зоні гарантованого добровільного відселення позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із частинами першою, другою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

За приписами частин другої, третьої статті 77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно із частиною першою статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Пунктами 1, 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються: служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону №580-VIII Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно із пунктами 1, 2 розділу І Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 за №1668/29798 (далі Порядок №1235), цей Порядок розроблено відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими. Рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.

За приписами пункту 10 розділу ІІІ Порядку №1235 у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Отже, у наказі органу поліції про звільнення працівника зі служби в поліції має бути зазначено стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах).

Пунктом «б» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" "з" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону №580-VIII Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно із пунктом «б» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393 (із змінами і доповненнями) (далі - Порядок №393).

Абзацом п`ятнадцятим підпункту «в» пункту 3 Постанови №393 передбачено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.

Таким чином, Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, при вирішенні справи враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, які полягають у такому.

Статтею 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються Урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським. Вказана Постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Суд звертає увагу, що в порушення приписів пункту 10 розділу ІІІ Порядку №1235, в наказі ГУ НП у Волинській області від 15.08.2019 № 271 о/с «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції (а.с.27), не зазначена вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах). Крім того, у розрахунку вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ (а.с.28) вказано, що вислуга років станом на 15.08.2019 становить 22 років 04 місяців 12 днів, а часу служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) немає.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, зокрема: з 08 листопада 2007 року по 29 вересня 2011 року працював начальником відділення ДАІ (з обслуговування смт. Маневичі і району) та автомобільно-технічної інспекції ДАІ Управління МВС України у Волинській області (наказ 165 0/с від 08.11.2007 р); з 30.09.2011 по 24.11.2011 на посаді в.о. начальника відділення ДАІ Маневицького райвідділу МВС України у Волинській області (наказ 398 о/с від 30.09.2011р); з 25.11.2011 по 26.06.2012 на посаді начальник відділення ДАІ Маневицького райвідділу МВС України у Волинській області (наказ 476 о/с від 25.11.2011, наказ 194 о/с від 25.06.2012), що підтверджується розрахунком вислуги років та наказами (а.с.22, 24,25, 28-30). Проте, вказаний період проходження служби не було зараховано позивачу на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця).

Окрім того, згідно паспортних даних позивач проживав в населеному пункті в селі Троянівка, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

На думку суду, оскільки позивач у період з 08.11.2007 по 25.06.2012 проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах у зоні гарантованого добровільного відселення (смт Маневичі та Маневицький район відповідно до Переліку №106 віднесено до зони гарантованого добровільного відселення), тому вказаний період повинен бути зарахований до вислуги років позивача на пільгових умовах, відповідно до абзацу п`ятнадцятого підпункту «в» пункту 3 Постанови №393.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність підстав для зарахування позивачу зазначеного періоду служби вислуги років на пільгових умовах з огляду на відсутність затвердженого переліку військових частин, підрозділів і установ, яким зараховується до вислуги років для призначення пенсій на пільгових умовах, оскільки абзацом п`ятнадцятим підпункту «в» пункту 3 Постанови №393 чітко передбачено зарахування до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) періоду служби у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не затвердження Міністерством внутрішніх справ відповідного переліку військових частин, підрозділів і установ не може бути правовою підставою для позбавлення позивача права на обчислення вислуги років на пільговихх умова.

Суд вважає, що надання Постановою №393 Міністерству внутрішніх справ України повноважень визначення переліку підрозділів та установ для реалізації вже наданого права не означає, що МВС України визначаючи такі підрозділи та установи може звужувати обсяг наданого позивачу права, або скасовувати чи призупиняти таке право.

Нормами статті 2 КАС України, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частини друга статті 77 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд у цій справі дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для часткового задоволення позову у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності ГУ НП у Волинській області щодо не зарахування позивачу до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) часу проходження служби в органах внутрішніх справ з 08.11.2007 по 25.06.2012 в зоні гарантованого добровільного відселення, та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) час проходження служби в органах внутрішніх справ в зоні гарантованого добровільного відселення з 08.11.2007 по 25.06.2012, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог (а саме, про надіслання відповідних документів до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення пенсії за вислугою років позивачу, оскільки достатнім способом захисту порушених прав позивача стане спосіб зобов`язального характеру, однак без зазначення конкретної кількості пільгової вислуги років, розрахунок якої повинен здійснити відповідач з врахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений в сумі 1073,60 грн квитанцією до платіжної інструкції №ПН3584255 від 25.09.2023 (а.с.11), пропорційно до задоволених вимог в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 11, ідентифікаційний код 40108604), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяця час проходження служби в органах внутрішніх справ за період з 08 листопада 2007 року по 25 червня 2012 року в зоні гарантованого добровільного відселення.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в органах внутрішніх справ у зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця з 08 листопада 2007 року по 25 червня 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст рішення складено та підписано 11 січня 2024 року.