Справа № 420/31088/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

12 січня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» (вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 2, м. Одеса, 65045) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» (далі ТОВ «ЛОАД-ТЕХ») до Одеської митниці, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації від 31.08.2023 №UA500500/2023/001142 та рішення про коригування митної вартості товарів від 31.08.2023 №UA500500/2023/000561/2.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 04.01.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням суду від 04.01.2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовані рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 31.08.2023 №UA500500/2023/000561/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31.08.2023 №UA500500/2023/001142. Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ЛОАД-ТЕХ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 4291,16 грн.

08.01.2024 року до суду надійшла заява представника ТОВ «ЛОАД-ТЕХ», адвоката Стратулат Сергія Дмитровича, про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЛОАД-ТЕХ» судові витрати, понесені ним за надану правничу допомогу у справі №420/31088/23 у розмірі 12000 грн.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що згідно пункту 4.4 договору про надання правової допомоги №01/11/2023 від 01.11.2023 року передбачено складання актів про надання правової допомоги після фактичного виконання робіт та послуг, з метою надання суду остаточних розрахунків, актів виконаних робіт що передбачено ст.134 КАСУ. 05.01.2024 року підписаний акт виконаних робіт, згідно якого визначений остаточний розмір наданої правничої допомоги у розмірі 12000 грн.

Заявник, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.04.2019 року по справі №826/2689/15, згідно якого не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості просить ухвалити додаткове рішення по справі, яким здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Вказана заява з додатками доставлена в електронний кабінет відповідача через підсистему «Електронний суд».

До суду від представника Одеської митниці надійшло ?клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому представник просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки гонорар адвоката є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у сумі 12000 грн не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються поданої заяви, суд дійшов висновку про те, що подана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Враховуючи, що справа №420/31088/23 розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то судом розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15, на яку посилається позивач, міститься правова позиція щодо застосування частини третьої статті 134 КАС України, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Суд вважає, що такий висновок Верховного Суду не спростовує інший висновок, викладений у постанові від 26.08.2022 у справі №520/6658/21, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи адвокатом Стратулат С.Д. до суду надані копії документів, укладених між ТОВ «ЛОАД-ТЕХ» та Адвокатським об`єднанням «Сігна Лігал Груп»: - договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 №01/11/2023; додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 №01/11/2023; - акту виконаних робіт №01/11/2023 від 01.11.2023.

Згідно з п.4.1. договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 №01/11/2023 сторони домовились, що розмір оплати за надання правової (правничої) допомоги (гонорару) визначається в додатку №1.

Відповідно до додатку №1 до договору визначені наступні ставки гонорару, зокрема:

збір (в т.ч. копіювання та друк) та правовий аналіз документів що були використані від час судового розгляду (письмові докази позивача). Формування правової позиції (з урахуванням зібраних доказів та практика ВС у подібних справах) - 500 грн / 1 год;

складання та подання позовної заяви 500 грн / 1 год;

складання та інших заяв по суті справи (відповіді на відзив, письмові пояснення) - 500 грн / 1 год;

складання та подання інших процесуальних документів - 500 грн / 1 год.

Водночас, згідно акту про надання правової допомоги (приймання-передачі робіт та послуг) за договором про надання правової допомоги №01/11/2023 від 01.11.2023 АО «Сігна Лігал Груп» в особі керуючого партнера Стратулата С.Д. виконано наступні завдання:

збір (в т.ч. копіювання та друк) та правовий аналіз документів що були використані від час судового розгляду (письмові докази позивача). Формування правової позиції (з урахуванням зібраних доказів та практика ВС у подібних справах) вартістю 2000 грн за 2 год (1000 грн / 1 год);

складання та подання/направлення позовної заяви (включаючи всі необхідні дії для її підготовки в т.ч. копіювання та друк) вартістю 8000 грн за 4 год (2000 грн/1 год);

складання та подання/направлення відповіді на відзив вартістю 1000 грн за 1 год;

складання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення вартістю 1000 грн за 1 год.

Таким чином, ставки гонорару за виконані адвокатом роботи згідно акту №01/11/2023 від 01.11.2023 перевищують ставки гонорару, визначені погодженим сторонами додатком №1 договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 №01/11/2023, яким згідно п.4.1 визначається розмір оплати за надання правової допомоги.

Адвокат Стратулат С.Д. не надав жодних пояснень щодо збільшення ставок гонорару та підстав такого збільшення, обумовленого сторонами.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, складність справи, об`єму наданих послуг, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн є завищеними та неспівмірними зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд вважає необхідним врахувати наступні висновки Верховного Суду.

Так, у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.

Суд дійшов висновку, що відсутня дійсна необхідність у надані послуг з збору та правового аналізу документів, формування правової позиції, що фактично охоплюється послугою з підготовки позовної заяви, для оформлення якої необхідна визначена правова позиція та докази на підтвердження викладених обставин справи.

При цьому особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які є реальними, необхідними, фактичними та доведеними належними доказами.

Враховуючи фактичний об`єм наданих послуг з правничої допомоги, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 5000 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь позивача, про що ухвалити додаткове рішення по справі №420/31088/23.

Керуючись ст. ст.132, 137, 139, 243, 246, 252, 255, 293, 295 КАС України суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти по справі №420/31088/23 додаткове рішення, яким стягнути з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» (вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 2, м. Одеса, 65045, ) витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

У задоволенні решти відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва