Справа № 120/14473/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 р. Справа № 120/14473/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчнити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), які подані її представником адвокатом Олексієнко О.І. (далі - представник позивача) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач з 26.12.2014 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти, призначену відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі також Закон №1788-ХІІ). Як вказує позивач, у зв`язку із встановленням їй третьої групи інвалідності вона звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - також Закон № 1058-ІV), із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за період 2020-2022 роки. Однак, пенсійний орган при призначені їй пенсії не застосував вказаний показник та на її звернення від 31.07.2023 рішенням №16 відмовив у перерахунку її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за період 2020-2022 роки.

З таким рішенням позивач не погоджується, вважає його протиправним, а тому за захистом своїх прав та інтересів вона звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою від 25.09.2023 судом відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

11.10.2023 до суду від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивача на підставі її заяви від 20.07.2023 було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності. Надалі позивач 31.07.2023 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок її пенсії із застосуванням нової середньої заробітної плати. За принципом екстериторіальності зазначена заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області яким і було прийнято оскаржуване рішення. Відповідач наголошує на тому, що заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст.40 Закону №1058 застосовується виключно при первинному призначенні пенсії та при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, якщо особа після призначення пенсії набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі.

Окрім того, звертає увагу суду на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.11.2022 року у справі №813/2355/18 - показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058. З урахуванням зазначеного відповідач вважає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

12.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ у Львівській області. Так, заперечуючи проти позову відповідач 2 вказує на те, що Головним управління правомірно прийнято рішення від 01.08.2023 №16 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача із застосуванням показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за період 2020-2022 роки.

Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та з 26.12.2014 по 20.07.2023 отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти, призначену відповідно до Закону №1788-ХІІ.

У зв`язку із встановленням її 13.07.2023 третьої групи інвалідності, позивач 20.07.2023 звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про переведення її на пенсію по інвалідності в порядку, передбаченому Законом № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки (2020-2022 роки), що передують року звернення за призначенням нового виду пенсії.

Як встановлено судом, за результатами розгляду заяви позивача, відповідач 1 з 20.07.2023 призначив ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, однак при обрахунку розміру її пенсії застосував проіндексований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки 3764,40 грн., який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Надалі 31.07.2023 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою від 31.07.2023, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки (2020-2022 роки), що передують року звернення за призначенням нового виду пенсії.

У подальшому, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (із змінами) (далі Порядок № 22-1) після реєстрації вказана заява позивача за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до ГУ ПФУ у Львівській області.

За результатами розгляду такої заяви та поданих документів ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення від 01.08.2023 №16 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії із застосуванням нової середньої заробітної плати.

Позивач з таким рішення ГУ ПФУ у Львівській області не погоджується та вважає, що при розрахунку призначеної їй пенсії по інвалідності повинен бути застосуваний показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020-2022 роки (за три попередні роки), у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи оцінку тим правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст.10 Закону №1058-IV, особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, Законом № 1058-ІV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії.

Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік видів пенсії, що призначаються за Законом № 1058-ІV.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п. 2-2 та п. 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Згідно з положеннями частини першої ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

В той же час, враховуючи той факт, що позивачу із 26.12.2014 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV із 20.07.2023 є призначенням позивачу пенсії по інвалідності вперше, а тому в даній ситуації переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону відсутнє.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення", у подальшому при розрахунку пенсії по інвалідності за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія по інвалідності є по-перше взагалі іншим видом пенсії та по-друге передбачена іншим законом, ніж пенсія яка до цього була призначена позивачу.

Вказані висновки щодо застосування норм права узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 31.10.2018 по справі № 876/5312/17, а також з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові № 185/1474/17 від 06.03.2018 року та повинні застосовуватись до спірних правовідносин на виконання ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги той факт, що за призначенням пенсії відповідно до Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV ОСОБА_1 звернулась вперше в липні 2023 року, суд приходить до висновку, що відповідачем 2 у рішенні від 01.08.2023 протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україна за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 31.07.2023. Водночас суд також звертає увагу на те, що в даному рішенні взагалі не обґрунтовано мотиви такої відмови.

За таких обставин оскаржуване рішення ГУ ПФУ у Львівській області від №16 від 01.08.2023 щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу із застосуванням нового показника середньої заробітної плати є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (як орган, де позивач перебуває на пенсійному обліку) здійснити з 31.07.2023 (як про те просить позивач у своїх вимогах) перерахунок та виплату позивачу призначеної пенсії по інвалідності в порядку ст. 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачено страхові внески.

Щодо посилання відповідачів у своїх відзивах на постанови Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №813/2355/18, від 29.11.2022 у справі № 560/4589/21, то суд вказує на те, що викладені у цих постановах правові висновки не підлягають застосуванню в межах даної справи, оскільки правовідносини та обставини цих справ є різними.

Натомість, релевантною до обставин цієї справи є саме правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 31 жовтня 2018 року у справі N 876/5312/17, від 31 жовтня 2018 року у справі N 577/2576/17, та Верховного Суду, висловлена у постановах від 31 липня 2019 року у справі N 720/208/17, від 16 червня 2020 року у справі N 127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі N 263/6611/17.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань обох відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №16 від 01.08.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 31.07.2023 перерахунку та виплаті пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 31.07.2023 здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, з урахування раніше виплачених сум пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 536, 80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12.01.24.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22. м. Вінниця, 21005. ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович