Справа № 380/16631/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Львівсправа № 380/16631/23

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (Відповідач/ЦВЛК ЗС України), в якому просить:

- визнати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (лист від 30 березня 2023 року вих. № 598/2298) про затвердження постанови ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про причинний зв`язок захворювань ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2) протиправним;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України переглянути постанову ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про причинний зв`язок захворювань ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2) та ухвалити рішення, яким встановити ОСОБА_1 причинний зв`язок відповідно до пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, з урахуванням розвитку захворювання, що призвело до непридатності до військової служби під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в періоди з 07 квітня 2019 року по 07 липня 2019 року, з 11 грудня 2019 року по 22 травня 2020 року, з 10 червня 2020 року по 14 серпня 2020 року, з 19 квітня 2021 року по 25 серпня 2021 року, з 16 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року, з 01 жовтня 2021 року по 14 грудня 2021 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а в періоди з 24 лютого 2022 року по 22 червня 2022 року, з 30 липня 2022 року по 06 вересня 2022 року, з 08 вересня 2022 року по 25 вересня 2022 року, з 25 жовтня 2022 року по 25 жовтня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

08 грудня 2022 року військово-лікарська комісія (далі також ВЛК) терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2022 року № 12811 провела медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби старшого солдата ОСОБА_1 та видала Свідоцтво про хворобу № 862/2. Відповідно до пункту 12 цього Свідоцтва «Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва»: Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги стабільна другий функціональний клас; атеросклероз вінцевих артерій. Коронарографія (від 2017, 06.2022, 09.2022) і стенування передньої міжшлуночкової артерії (від 2017, 20.10.2022 по 1 стенту), правої коронарної артерії (20.20.2022 2 стенти; атеросклеротичний та постінфарктний великовогнищевий (2017, 2019) кардіосклероз. Хронічна постінфарктна аневризма верхівки лівого шлуночка. СН І. Атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба другої стадії, ступінь другий. Гіпертензивне серце. Ризик дуже високий. Пониження гостроти зору правого ока до 0,5, лівого до 0,4 внаслідок простого короткозорого астигматизму ступеня 1,0Д на праве око та 1,25Д на ліве око при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око. Остеохондроз, протрузії міжхребцевих дисків між четвертим шийним першим грудним хребцями без порушення функції хребта. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

Позивач стверджує, що наведений вище висновок ВЛК про причинний зв`язок захворювання з проходженням військової служби суперечить медичним документам та фактичним обставинам, оскільки 29 липня 2022 року на підставі статей 40Б, 39В графи ІІ Розкладу хвороб його було визнано обмежено придатним до військової служби, а 08 грудня 2022 року на підставі статті 40а графи ІІ Розкладу хвороб непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку, що підтверджує суттєве погіршення здоров`я позивача саме під час участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України. Отже, захворювання, яке виникло у позивача до проходження військової служби, у період проходженням ним військової служби у військовій частині під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та перебуванні безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів досягло такого розвитку, що призводить до непридатності до військової служби, тому повинно охоплюватися наступним формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», що підтверджується підпунктом «ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі Положення № 402).

Позивач відзначає, що у Положенні № 402 передбачено три підстави для прийняття постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». Однак у випадку з позивачем ЦВЛК ЗС України посилається на положення підпункту «ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, а саме на дві підстави для прийняття постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», свідомо ігноруючи третю, яка прямо стосується позивача, а саме: «або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».

Також позивач зауважує, що у своєму листі від 30 березня 2023 року № 598/2298 ЦВЛК ЗС України повідомляє про розгляд звернення позивача щодо постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань позивача (Свідоцтво про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2) та її затвердження. Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок; залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи. Утім, жодним із зазначених вище прав під час розгляду звернення позивача ЦВЛК ЗС України не скористалася, а тому розгляд проведено «формально» та рішення про затвердження постанови ВЛК (Свідоцтво про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2) прийнято «автоматично», без урахування всіх обставин.

Позивач, уважаючи свої права зазначеною поведінкою відповідача порушеними, з метою їх захисту звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що вчинення ЦВЛК ЗС України дій, передбачених підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402, на який покликається позивач у позовній заяві, є її правом, а не обов`язком.

Відповідач стверджує, що ВЛК надано виключне право на встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, каліцтв у тому числі тих, що призвели до смерті військовослужбовців, та вибір формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган не може перебирати на себе відповідні повноваження.

Відповідач зауважує, що згідно з усталеною судовою практикою при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певної постанови, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Отже, суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття.

Зважаючи на викладене у сукупності, в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 24 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; витребувано у Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України звернення позивача щодо перегляду постанови ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про причинний зв`язок захворювань ОСОБА_1 згідно з свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 28 вересня 2020 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

У періоди з 07 квітня 2019 року по 07 липня 2019 року, з 11 грудня 2019 року по 22 травня 2020 року, з 10 червня 2020 року по 14 серпня 2020 року, з 19 квітня 2021 року по 25 серпня 2021 року, з 16 вересня 2021 року по 01 жовтня 2021 року, з 01 жовтня 2021 року по 14 грудня 2021 року позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 30 листопада 2022 року № 12395.

У періоди з 24 лютого 2022 року по 22 червня 2022 року, з 30 липня 2022 року по 06 вересня 2022 року, з 08 вересня 2022 року по 25 вересня 2022 року, з 25 жовтня 2022 року по 25 жовтня 2022 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 30 листопада 2022 року № 12395.

08 грудня 2022 року військово-лікарська комісія терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2022 року № 12811 провела медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби старшого солдата ОСОБА_1 та видала Свідоцтво про хворобу № 862/2.

Відповідно до пункту 12 цього Свідоцтва «Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва»: Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги стабільна другий функціональний клас; атеросклероз вінцевих артерій. Коронарографія (від 2017, 06.2022, 09.2022) і стенування передньої міжшлуночкової артерії (від 2017, 20.10.2022 по 1 стенту), правої коронарної артерії (20.20.2022 2 стенти; атеросклеротичний та постінфарктний великовогнищевий (2017, 2019) кардіосклероз. Хронічна постінфарктна аневризма верхівки лівого шлуночка. СН І. Атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба другої стадії, ступінь другий. Гіпертензивне серце. Ризик дуже високий. Пониження гостроти зору правого ока до 0,5, лівого до 0,4 внаслідок простого короткозорого астигматизму ступеня 1,0Д на праве око та 1,25Д на ліве око при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око. Остеохондроз, протрузії міжхребцевих дисків між четвертим шийним першим грудним хребцями без порушення функції хребта. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

Позивач не погодився із наведеним вище висновком ВЛК про причинний зв`язок захворювання з проходженням військової служби, відтак звернувся до ЦВЛК ЗС України із заявою від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, в якій просив:

1) забезпечити надання йому законної можливості проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення причинного зв`язку захворювання: «Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги стабільна другий функціональний клас; атеросклероз вінцевих артерій. Коронарографія (від 2017, 06.2022, 09.2022) і стенування передньої міжшлуночкової артерії (від 2017, 20.10.2022 по 1 стенту), правої коронарної артерії (20.20.2022 2 стенти; атеросклеротичний та постінфарктний великовогнищевий (2017, 2019) кардіосклероз. Хронічна постінфарктна аневризма верхівки лівого шлуночка. СН І. Атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба другої стадії, ступінь другий. Гіпертензивне серце. Ризик дуже високий. Пониження гостроти зору правого ока до 0,5, лівого до 0,4 внаслідок простого короткозорого астигматизму ступеня 1,0Д на праве око та 1,25Д на ліве око при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око. Остеохондроз, протрузії міжхребцевих дисків між четвертим шийним першим грудним хребцями без порушення функції хребта» із проходженням військової служби;

2) внести зміни у причинний зв`язок захворювання з проходженням військової служби, описаний у пункті 12 свідоцтва про хворобу (Додаток 11), де вказано: «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» змінити на: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

До заяви позивач додав наступні документи: 1. Свідоцтво про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2; 2. Огляд серцево-судинного хірурга ВМКЦ ЗР від 06 грудня 2022 року; 3. Довідки військової частини НОМЕР_1 від 30 листопада 2022 року № 12395 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення; 4. Довідку ВЛК від 29 липня 2022 року № 502; 5. Витяг з історії хвороби КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» № 06898; 6. Виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 13402; 7. Виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 4345; 8. Виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 1648; 9. Виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 12763; 10. Виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 1555; 11. Виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 16265; 12. Паспорт та ІПН; 13. Військовий квиток.

Листом від 30 березня 2023 року № 598/2298 ЦВЛК ЗС України повідомила позивача у відповідь на його заяву від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2, про те, що за встановленим діагнозом постанову про причинний зв`язок діагностованих захворювань ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону згідно з Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2 прийнято правильно.

Згідно з вимогами підпункту «ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, зі змінами, постанова ВЛК у формулюванні: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається якщо воно виникло у період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

Медичних документів, які дозволяють віднести або підтвердити початок розвитку захворювань позивача на період проходження служби в Збройних Силах України та участі у бойових діях не надано, тому підстав для зміни або перегляду постанови ВЛК немає.

У разі надання зазначених документів ЦВЛК ЗС України повернеться до розгляду цього питання.

Позивач, уважаючи протиправним рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене листом від 30 березня 2023 року № 598/2298, про затвердження постанови ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про причинний зв`язок захворювань ОСОБА_1 (Свідоцтво про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2), звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка відповідності поведінки відповідача під час розгляду заяви позивача від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2, вимогам чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно із частиною другою цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232).

Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону № 2232 виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232 та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть (абзаци перший, сьомий пункту 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402).

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема: контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (абзац 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402).

Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).

За змістом підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладається організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Згідно з підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до абзацу першого пункту 1.2 глави 1 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Згідно з абзацом першим пункту 20.1 глави 20 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений главою 21 розділу ІІ Положення № 402.

Відповідно до пунктів 21.1, 21.2 глави 21 розділу II Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Згідно з вимогами підпункту «ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймається у формулюванні: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо захворювання виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

Водночас підпунктом «е» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у формулюванні «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» приймається, якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

Отже, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовця встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, про що приймає постанову у формулюванні залежно від періоду виникнення та обставин розвитку і наслідків захворювання. Така постанова оформлюється, зокрема, свідоцтвом про хворобу та є обов`язковою до виконання.

Суд встановив, що 08 грудня 2022 року ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону провела медичний огляд позивача з метою визначення його придатності до військової служби.

Під час медичного огляду позивача йому встановлено діагноз: «Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги стабільна другий функціональний клас; атеросклероз вінцевих артерій. Коронарографія (від 2017, 06.2022, 09.2022) і стенування передньої міжшлуночкової артерії (від 2017, 20.10.2022 по 1 стенту), правої коронарної артерії (20.20.2022 2 стенти; атеросклеротичний та постінфарктний великовогнищевий (2017, 2019) кардіосклероз. Хронічна постінфарктна аневризма верхівки лівого шлуночка. СН І. Атеросклероз аорти. Гіпертонічна хвороба другої стадії, ступінь другий. Гіпертензивне серце. Ризик дуже високий. Пониження гостроти зору правого ока до 0,5, лівого до 0,4 внаслідок простого короткозорого астигматизму ступеня 1,0Д на праве око та 1,25Д на ліве око при гостроті зору з корекцією 1,0 на кожне око. Остеохондроз, протрузії міжхребцевих дисків між четвертим шийним першим грудним хребцями без порушення функції хребта».

Відтак ВЛК прийняла постанову про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва, яку оформила Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2 у такому формулюванні: «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби».

Позивач у позовній заяві стверджує, що наведений вище висновок ВЛК про причинний зв`язок захворювання з проходженням військової служби суперечить медичним документам та фактичним обставинам, а захворювання, яке виникло у нього, повинно охоплюватися наступним формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», що підтверджується підпунктом «ґ» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402.

Оцінюючи наведене твердження позивача суд відзначає, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності його прийняття, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише з точки зору дотримання процедури її прийняття.

Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган при прийнятті рішення може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за цих обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, у спірному випадку суд не може надавати оцінку постанові ВЛК щодо формулювання причинного зв`язку захворювання позивача, оскільки вирішення такого питання імперативно віднесено Положенням № 402 до компетенції позаштатних постійно діючих госпітальних, гарнізонних ВЛК і ЛЛК, штатних ВЛК при проведенні медичного огляду військовослужбовця.

Крім того, суд зауважує, що постанова ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, оформлена Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2, не є предметом оскарження у цій справі, і жодних аргументів про порушення процедури її прийняття з боку зазначеної ВЛК позивач не наводить.

Водночас суд в межах розгляду цієї справи не досліджує питання, які не входять до предмета доказування.

Оцінюючи поведінку відповідача в частині розгляду заяви позивача від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2, суд зазначає таке.

Права ЦВЛК визначені підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.

Так, за змістом положень наведеного підпункту ЦВЛК має право, серед іншого:

- оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;

- витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, зокрема витяги з наказів, актів, особові справи, медичні документи, архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови;

- залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи.

У своїй заяві від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК позивач просив ЦВЛК ЗС України забезпечити надання йому законної можливості проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення причинного захворювання із проходженням військової служби. Однак ЦВЛК ЗС України, яка наділена правом оглядати військовослужбовців та за наявності відповідного прохання позивача, безпідставно не реалізувала надане їй право, чим, на переконання суду, порушила право позивача на участь у прийнятті рішення, а також діяла необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення.

У листі від 30 березня 2023 року № 598/2298 ЦВЛК ЗС України вказала, що медичних документів, які дозволяють віднести або підтвердити початок розвитку захворювань позивача на період проходження служби в Збройних Силах України та участі у бойових діях не надано, тому підстав для зміни або перегляду постанови ВЛК немає. З цього приводу суд звертає увагу на право ЦВЛК ЗС України витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, зокрема витяги з наказів, актів, особові справи, медичні документи, архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови. Однак жодних дій щодо витребування додаткових медичних документів ЦВЛК ЗС України не вчинила.

Крім цього, з метою вирішення питань військово-лікарської експертизи та з огляду на повідомлені позивачем обставини і надані на їх підтвердження документи, ЦВЛК ЗС України не була позбавлена можливості залучити головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів чи спеціалістів інших спеціальностей відповідно до вимог підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402, що, на думку суду, посприяло б детальнішому та ґрунтовнішому вирішенню поставлених перед нею питань. Однак таких дій ЦВЛК ЗС України не вчинила.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що вчинення ЦВЛК ЗС України дій, передбачених підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402, на який покликається позивач у позовній заяві, є її правом, а не обов`язком. На такий аргумент відповідача суд зауважує, що відповідно до Положення № 402 ЦВЛК є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України, у зв`язку з чим їй надано повноваження, зокрема перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи, а також розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з Положенням № 402 постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України. Тож саме з огляду на свій статус у системі військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України ЦВЛК й наділена широким спектром прав та повноважень, які вона повинна використовувати у своїй діяльності максимально повно та ефективно, а не ухилятися від їх використання під приводом того, що це не є обов`язком для неї.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про те, що поведінка відповідача щодо розгляду заяви позивача від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2, не відповідає критеріям, які визначені пунктами 3, 5, 6, 9 частини другої статті 2 КАС України, а тому її не можна вважати правомірною.

Водночас у позовній заяві позивач просить суд визнати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (лист від 30 березня 2023 року вих. № 598/2298) про затвердження постанови ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про причинний зв`язок захворювань ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2) протиправним.

З цього приводу суд відзначає, що з огляду на наведені вище норми Положення № 420 ЦВЛК за результатами розгляду заяви про перегляд рішення ВЛК повинна оформлювати своє рішення не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.

Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що суб`єкт владних повноважень не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен прийняти за законом.

За цих обставин у сукупності суд уважає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин позовну вимогу у цій частині належить задовольнити частково у такий належний спосіб: визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача переглянути постанову ВЛК терапевтичного профілю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про причинний зв`язок захворювань ОСОБА_1 (Свідоцтво про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2) та ухвалити рішення, яким встановити ОСОБА_1 причинний зв`язок відповідно до пункту 21.5 Положення № 402, з урахуванням розвитку захворювання, що призвело до непридатності до військової служби під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України суд зазначає таке.

За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на висновок суду про протиправність дій відповідача щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2, суд повинен вирішити питання про обрання належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача. Суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом відновлення порушеного прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2. При повторному розгляді зазначеної заяви позивача відповідачеві слід прийняти обґрунтоване рішення, що буде відповідати критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень (частина друга статті 2 КАС України) та приписам Положення № 402, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Отже, суд підсумовує, що позовну вимогу в цій частині також належить задовольнити частково, зобов`язавши Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом правил статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає, виходячи з кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 1073,60 грн.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи, станом на час ухвалення судом рішення відсутні, тому їх розподіл судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2023 року про перегляд постанови ВЛК, оформленої Свідоцтвом про хворобу від 08 грудня 2022 року № 862/2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 10 січня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна