Справа № 520/31084/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року № 520/31084/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Півнично - східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Півнично східного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 30 ДПС ФС від 08.09.2023.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що він зареєстрований , як суб`єкт господарювання з 27.02.1995, види діяльності 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний). У відповідності до наказу Головного управління ДПС у Харківській області за №2674-п від 27.06.2023р. «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 », працівниками ГУ ДПС у Харківській області здійснено перевірку позивача. За результатами фактичної перевірки був складений Акт фактичної перевірки за висновками якого виявлені порушення законодавства, зокрема щодо допущення до роботи продавця ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин, оформлення трудового договору та неповідомлення ДПС у Харківській області у встановленому законодавством порядку. Зазначений Акт був направлений до Півнично східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці , відповідно до якого було складено постанову №30-ДПС-ФС, якою за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на позивача був накладений штраф у розмірі 67000,00 грн, який позивач вважає протиправним, а тому постанову необхідно скасувати.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов у якому просить в задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на їх безпідставність та зазначає, що розгляд матеріалів перевірки міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці та складання постанови про накладання штрафу було здійснено у відповідності до Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013року за № 509.

Позивачем надано відповідь на відзив, у якій зазначено, що у наказі Головного управління ДПС у Харківській області за № 2674-п від 27.06.2023 «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » не здійснено посилання на пункт 80.2.7. пункту 80.2 ст.80 Податкового кодексу України, як на підставу для проведення фактичної перевірки, а також не зазначено яка саме інформація про порушення платником податків законодавства стала підставою для проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками. Отже, враховуючи неправомірні дії відповідача, а саме невиконання вимог норм Податкового кодексу України, щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправним рішень прийнятих за її наслідками. Тому неповідомлення позивача про проведення відповідачем розгляду справи про накладання штрафу за результатами фактичної перевірки, у зв`язку з чим він не подав пояснення та докази, які б спростували зафіксовані в Акті перевірки порушення законодавства про працю. Враховуючи вищезазначене, позивач підтримує свої позовні вимоги.

Відповідачем надані заперечення на відзив, у яких відповідач зазначає, що наявна квитанція Укрпошти від 14.08.2023, щодо повідомлення ФОП ОСОБА_1 про дату одержання уповноваженою особою акту перевірки ДПС. Розгляд матеріалів перевірки Міжрегіональним управлінням та складання постанови про накладання штрафу було здійснено у відповідності до Порядку 509, тому у позовній заяві необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) , зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Позивач зареєстрований, як суб`єкт господарювання з 27.02.1995року, види діяльності 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

Наказом Головного управління ДПС у Харківській області за №2674-п від 27.06.2023 «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 », наказано «перевірку провести за період діяльності з 28.07.2020р. по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадського харчування і послуг», Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів у сфері обігу підакцизних товарів,зокрема питань регулювання обігу готівкою, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) тощо.

Працівниками ГУ ДПС у Харківській області здійснено перевірку позивача та складено Акт фактичної перевірки 07.07.2023. У ході перевірки було встановлено, що допущено до роботи продавця ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин, оформлення трудового договору та неповідомлення до ДПС у Харківській області у встановленому законодавством порядку.

Зазначений Акт був направлений до Півнично східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці , відповідно до якого було складено постанову №30-ДПС-ФС, якою за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на позивача був накладений штраф розмірі 67000,00 гривень.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного, на його думку, права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Повноваження, правові відносини суб`єктів владних повноважень та суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовуються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 за №877-V (далі- Закон №877-V), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (далі -Порядок №509), Податковим кодексом України, а також положеннями статті 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Державний нагляд (контроль) в силу вимог статті 1 Закону №877-V діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (надалі по тексту також - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Так, згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Водночас в силу правого визначення пункту 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

З аналізу наведених норм права слідує, що податкове законодавство надає посадовим особам Головного управління ДПС в Харківській області право розпочати проведення фактичної перевірки за наявності відповідних на те підстав (у спірному випадку на підставі підпунктів 80.2.2.,пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України), та за умови прийняття відповідного наказу із зазначенням у ньому таких підстав на її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №30-ДПС-ФС від 08.09.2023р., слугував акт ГУДПС у Харківській області від 07.07.2023 за №21152/20/04/РРО/, складений за результатом проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою місця діяльності, де зафіксовано порушення законодавства про працю, а саме ст.24 КЗпП України.

Основним доводом, щодо протиправності винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №30-ДПС-ФС від 08.09.2023 на думку позивача є неповідомлення позивача Півнично східним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу. Обгрунтовуючи свою позицію, позивач посилається на постанову Верховного Суду від 04.05.2022 у справі №300/3288/20 у якій Верховний Суд зазначив, що виключення п.п.6,7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу не може нівелювати право особи на участь у процесі прийняття рішення про притягнення її до відповідальності. З урахуванням вказаного, на думку позивача, відповідач розглядаючи справу і накладаючи на позивача штраф у розмірі 67 000,00 гривень, діяв не на підставі та не у спосіб, які визначені Конституцією та законами України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2-7 статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509.

Згідно з пунктом 2 Порядку №509 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю") штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім-сьомим цього пункту).Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно із приписами пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (надалі по тексту також справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку.Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

В силу вимог пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що з набранням законної сили Порядку №823 з 30.08.2019 Півнично східне міжрегіональне управління державної служби з питань праці уповноважене на здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю фізичними особами-підприємцями та за результатом отримання акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, вживати заходи до притягнення об`єкта перевірки та його посадових осіб до відповідальності.

На час проведення перевірки постанову Кабінету Міністрів України "Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 за №823 скасовано рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 640/17424/19, яке набрало законної сили 14.09.2021.Таким чином, суд визнає ту обставину, що на моменту проведення перевірки і на момент накладення штрафу, відсутній встановлений конкретний порядок проведення перевірки та накладення штрафу за порушення законодавства про працю.Разом з тим, відсутність встановленого порядку проведення перевірки, не наділяє суб`єктів господарювання правом не виконувати приписів законодавства. Функції територіальних органів з питань праці щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами залишилися незмінними та не скасованими.

Аналогічна правова позиція висловлена Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 03.11.2022 у справі №380/3588/22.

Суд зазначає, що чинними на момент проведення перевірки позивача були Закон №877-V, більшість із положень Порядку №509 та КЗпП України.

Зокрема, в силу вимог частин 1, 4, 11 статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю);

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи-підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

У даному випадку, фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 здійснювалася посадовими особами Головного управління ДПС у Харківській області, як уповноваженими особами, у порядку, визначеному податковим законодавством, за місцем провадження господарської діяльності позивача та за присутності продавця ОСОБА_2 ..

Окрім вказаного, відповідно до частини 1 і 2 статті 8 Закону №877-V, орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, поряд з іншим, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані: повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; ознайомити керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом; не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами;

В свою чергу статтями 10 і 11 Закону №877-V визначено права і обов`язки суб`єкта господарювання. Зокрема, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: бути поінформованим про свої права та обов`язки; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.Водночас, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

За приписами статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

В силу положень статті 256 Кодексу законів про працю України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Управління Держпраці наділено контролюючими функціями за дотриманням роботодавцями законодавства про працю, в тому числі на проведення перевірки суб`єктів господарювання за додержанням законодавства про працю, а також накладення на останніх штрафу, у разі встановлення відповідного порушення.

Так, нормами Порядку №509 в редакції, чинній до внесення в нього змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю", встановлювалося, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що уповноважена посадова особа органів Держпраці зобов`язана письмово повідомити суб`єктів господарювання та роботодавців про час та місце розгляду справи про накладення штрафу не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду такої справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Обов`язок повідомити суб`єктів господарювання та роботодавців про розгляд справи пов`язаний саме з реалізацією права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази тощо. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі у розгляді справи, не можуть бути підставою для скасування постанови про накладення штрафу. При цьому суд зазначає, що самого лише посилання на порушення процедури повідомлення про час та місце розгляду справи недостатньо для визнання постанови протиправною. Така особа може навести суду свої заперечення та надати відповідні докази, які така особа мала наміри подати до уповноваженої особи, для доведення дотримання законодавства у своїй діяльності тощо.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 125, частини другої статті 129 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України, вирішуючи публічно-правовий спір, адміністративний суд забезпечує, зокрема, дотримання верховенства права, рівність усіх учасників судового процесу, змагальність сторін, диспозитивність, а також офіційне з`ясування всіх обставин у справі.Вищезазначене тлумачення положень Порядку №509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Вказані висновки відповідають позиції Верховного Суду, висловленій у постановах від 17 лютого 2022 року у справі № 280/1515/19, від 13 квітня 2022 року у справі № 1940/1785/18 та від 25 травня 2022 року у справі №805/4317/18-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

З позовної заяви вбачається, що як на підставу протиправності оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 67 000,00 грн позивач посилається на недотримання відповідачем, визначеної Порядком №509, процедури притягнення його до відповідальності, зокрема стосовно його не повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу. У зв`язку з цим позивача позбавлено можливості подавати відповідні пояснення та докази з приводу виявлених порушень.

Суд не бере до уваги посилання відповідача, що Півнично східним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці було повідомлено позивача про дату одержання Акту перевірки, що підтверджено копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копією квитанції, оскільки з наявних копії повідомлення та копії квитанції від 08.09.2023 неможливо встановити, які саме документи були надіслані позивачу, крім цього немає ніякого підтвердження, що на адресу позивача було надіслано постанову №30-ДПС-ФС від 08.09.2023р. Півнично східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про накладення штрафу.

Суд звертає особливу увагу на приписи статті 10 Закону №877-V, згідно яких одним з прав суб`єкта господарювання є право надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.В той же час згідно з абзацом 12 частини 6 статті 7 Закону №877-V зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Таким чином, з огляду на неповідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу та надіслання повідомлення про отримання акта перевірки було позбавлено позивача можливості надати уповноваженому органу в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта, тобто, реалізувати належне йому право на участь у процесі прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

Водночас, слід звернути увагу, що Верховний Суд вирішував правове питання чи означає скасування обов`язку уповноваженої посадової особи повідомляти суб`єкту господарювання про розгляд його справи про накладення штрафу, також і скасування права останнього на участь у процесі прийняття рішення про притягнення його до відповідальності.

Так, у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі №420/9061/20 сформовано такі висновки. У ст. 3 Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" серед основних принципів здійснення державного нагляду міститься принцип відкритості та прозорості.

Критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. Головне управління Держпраці у відповідній області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.

Як встановлено судом, у наявних спірних правовідносинах на позивача постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №30-ДПС-ФС від 08.09.2023, Півнично східним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці накладено штраф в розмірі 67000,00 гривень. Такий штраф є суттєвим для фізичної особи-підприємця.

Так, Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року у справі №813/3415/18, досліджуючи питання обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення, зробив висновок про те, що санкції за порушення законодавства про працю та зайнятість населення співмірні з покараннями за злочини.Колегія суддів дійшла висновку, що особі, до якої застосовуються такі суттєві розміри штрафу в якості відповідальності за порушення законодавства про працю, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, правовий захист тощо.

Отже, відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Слід зауважити, що відповідачем до суду не надано належних доказів, про повідомлення уповноваженою особою суб`єкта господарювання про дату одержання документів, та про розгляд справи про накладання штрафу. Отже, враховуючи неправомірні дії відповідача, а саме невиконання вимог норм Податкового кодексу України, щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправним рішень прийнятих за її наслідками. Тому неповідомлення позивача про проведення відповідачем розгляду справи про накладання штрафу за результатами фактичної перевірки, у зв`язку з чим він не подав пояснення та докази, які б спростували зафіксовані в Акті перевірки порушення законодавства про працю. Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. З огляду на наведене, позивач був позбавлений суб`єктом владних повноважень права приймати участь у процесі прийняття рішення, щодо накладення на нього штрафу, що вказує на протиправний характер рішення, прийнятого за результатами такого розгляду.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 травня 2022 року у справі №300/3288/20.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, під час розгляду справи відповідач не надав до суду належних і достовірних доказів на спростовування тверджень позивача, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, є необґрунтованою та винесеною з порушенням норм чинного законодавства, а отже такою, що підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позов задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1, 3ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями2,9,77,90,139,242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Півнично - східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Північно - східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 08.09.2023 № 30ДПС ФС про накладення штрафу на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Північно - східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, 36014, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.