Справа № 160/1155/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 січня 2024 рокуСправа №160/1155/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Надія Євгенівна, перевіривши заяву Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська про забезпечення позову за позовом Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська до Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про визнання протиправними дій та скасування припису,-

УСТАНОВИВ:

11.01.2024 Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати дію Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці з внесення припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ПС/ДН 27798/0270/П від 30.08.2023 року, незаконною;

- скасувати припис винесений Південно-Східним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ПС/ДН 27798/0270/П від 30.08.2023 року, у повному обсязі.

Разом із позовною заявою Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, звернулось до суду із заявою, в якій позивач просить заборонити відповідачу здійснювати перевірки (планові чи позапланові) на виконання оскаржуваного припису від 30.08.2023 року, надсилати листи до Новомосковської міської ради та до інших органів влади, правоохоронних органів.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї документи, суд доходить висновку про її повернення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою та шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом шостим статті 7 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Пунктом третім частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З наведеного слідує, що факт не підписання заявником заяви про забезпечення позову є підставою для її повернення.

Частиною другою статті 160 КАС України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, вона підписана ОСОБА_1 , яка відповідно до наданих позивачем відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є керівником Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська.

Положеннями статті 57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник; у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Водночас суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон №755) Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За приписами п.7, п.8 ч.3 ст.9 Закону №755 в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, відомості про керівника юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення або набуття повноважень, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи; відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

При цьому, відповідно до пункту другого частини першої статті першої цього закону Витяг з Єдиного державного реєстру містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, закріплений статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.

Перевіривши відомості про керівника Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, які є актуальними на дату та час формування витягу, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що у переліку цих осіб відсутня ОСОБА_1 .

Крім того, з доданого до позовної заяви розпорядження Новомосковського міського голови від 09.11.2023 за №691, вбачається, що ОСОБА_2 з 10.11.2023 звільнено з посади директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська.

Як вже було зазначено раніше, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Аналогічні положення застосовуються і до заяви про забезпечення позову.

Зважаючи на вищевикладене заяву про забезпечення позову підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що заява Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, закріпленою в ухвалі від 03.02.2020 у справі №160/6823/19.

При цьому, суд роз`яснює, що заявник не позбавлений права, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою.

Керуючись п.3 ч.4 ст.169, ст.ст.152, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська про забезпечення позову за позовом Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська до Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про визнання протиправними дій та скасування припису - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали надіслати заявнику разом із заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець