Справа № 600/288/23-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/288/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

11 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вінсайд Лайт» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінсайд Лайт" (далі ТОВ "Вінсайд Лайт") звернулося до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України (далі відповідач), в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати прийняте Чернівецькою митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості № UA408000/2022/000242/2 від 30 грудня 2022 року;

-визнати протиправним та скасувати прийняте Чернівецькою митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості № UA408000/2023/000001/2 від 02 січня 2023 року;

-визнати протиправним та скасувати прийняте Чернівецькою митницею Держмитслужби рішення про коригування митної вартості № UA408000/2023/000011/2 від 16 січня 2023 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року позов задоволено:

-визнано протиправними та скасовано рішення Чернівецької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA408000/2022/000242/2 від 30.12.2022, №UA408000/2023/000001/2 від 02.01.2023, №UA408000/2023/000011/2 від 16.01.2023.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період із 29 грудня 2022 року по 16 січня 2023 року ТОВ "Вінсайд Лайт" під час здійснення імпорту товарів на митну територію України, через електронний кабінет було подано митні декларації 22UA11U6, 23UA64U1, 23UA59U0.

За результатами розгляду вказаних митних декларацій та доданих до них документів, які підтверджують числові значення митної вартості імпортованих товарів, Чернівецькою митницею Державної митної служби України винесені рішення про коригування митної вартості № UA408000/2022/000242/2 від 30 грудня 2022 року, № UA408000/2023/000001/2 від 02 січня 2023 року та № UA408000/2023/000011/2 від 16 січня 2022 року. На основі цих рішень відповідачем відмовлено у прийнятті митних декларацій, відмовлено у митному оформленні і випуску товарів.

З метою подальшого митного оформлення товарів, керуючись положеннями ч. 7 статті 55 МК України та положеннями статей 305, 306, 309 МК України ТОВ «Вінсайд Лайт» здійснило оплату на рахунок Чернівецької митниці фінансової гарантії у вигляді грошової застави у розмірі, який дорівнює різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. Таким чином, ТОВ «Вінсайд Лайт» на рахунок відповідача було здійснено оплату фінансової гарантії у формі грошової застави на загальну суму 290225,73 грн.

Позивач наголошує, що останнім подано до митного органу декларації з метою оформлення товарів разом з документами, які підтверджують митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Проте, митним органом сформовано Картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за резервним методом визначення митної вартості.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За визначеннями наведеними у пунктах 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення- виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль-сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

У частині 2 статті 52 МК України зазначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною першою статті 53 МК України врегульовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено,-банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування,-страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті забороняється (частина п`ята статті 53 МК України).

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 12.03.2019 у справі №820/8016/15 та від 26.11.2019 у справі №821/107/16.

Статтею 57 Митного кодексу України унормовано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За приписами частин четвертої п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті-це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При цьому, за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Так, в обгрунтування вибору правомірності прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів митним органом зазначено, що в ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів органом доходів і зборів встановлено невідповідність заявленої декларантом рівня фактурної вартості ідентичних артикулів товару "шини", які продавались на експорт в Україні на однакових комерційних умовах, у максимально наближений період до ввезення партії оцінюваних товарів. Також зазначено, що згідно митних декларацій країни відправлення, відправлялися шини одних торгових марок, а в поданих ЕМД задекларовані шини також з іншими торговими марками. При цьому, митниці не надано об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню, щодо причин зменшення фактурної вартості ідентичного товару, у зв`язку з чим визначена та заявлена декларантом за ціною договору, митна вартість товару, не відповідає "дійсній вартості товару" в розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі від 30.10.1947.

З матеріалів справи встановлено, що з метою належного митного оформлення товару позивач подав відповідачу:

1) 29.12.2022 митну декларацію №22UA11U6 (за формою МД-2), в якій у графі 22 «валюта та загальна сума за розрахунком» зазначено 21250,00 доларів США за курсом валюти 36,5686 грн., у графі 12 «відомості про вартість» - 835357,75 грн. Опис товару: Жувальна гумка із вмістом цукру (понад 60%) без цукрової оболонки. Склад: цукор, жувальна основа (камеді), сироп, декстроза, лимонна кислота, штучний ароматизатор, штучні барвники. В первинній упаковці: TURBO STICK SOFT BUBBLE GUM (20g x 20 x 24) -50шт. TURBO SOFT BUBBLE GUM (4.5g x 100 x 20) -100шт. TURBO SOFT BUBBLE GUM JAR (4.5g x 300 x 6) - 300шт. TURBO EXTREME SOFT BUBBLE GUM (4.5g x 100 x 20) -100шт. TURBO EXTREME SOFT BUBBLE GUM JAR (4.5g x 300 x 6) -300шт.

Разом із митною декларацією подано: пакувальний лист (Packing list) від 26.12.2022 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №PRG196 від 26.12.2022 року; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR (International consignment note) №086611; транзитну декларацію (Dispatch note model ТІ) за формою ТІ №22ТR590300002А7855 від 26.12.2022 року; сертифікат походження (Certificate of origin) № Y504896; платіжне доручення № 34; рахунок на вантажні перевезення (рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги) № СФ-0001058 від 27.12.2022 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідку про вартість вантажних перевезень) від 27.12.2022 року № 27/12-2; прайс-лист виробника товару б/н; контракт (зовнішньоекономічний договір купівлі продажу) № 9-05-22 від 09.05.2022 року; інші (некласифіковані) документи: експортна декларація з вільної економічної зони №107515 від 26.12.2022 року; інвойс № PRG53 від 12.10.2022 року на аналогічний товар, інвойс № PRG50 від 03.10.2022 року на аналогічний товар; оборотно-сальдову відомість по рахунку № 632 від 29.12.2022 року;

2) 02.01.2023 митну декларацію №23UA64U1 (за формою МД-2), в якій у графі 22 «валюта та загальна сума за розрахунком» зазначено 42925,00 доларів США за курсом валюти 36,5686 грн., у графі 12 «відомості про вартість» - 1672382,16 грн. Опис товару: Кондитерські вироби - цукерки з різними смаками та ароматами в асортименті, без вмісту жирових добавок. Постачається не в первинній упаковці, товар підлягає подальшому, скасуванню, пакуванню для кінцевого споживача: 786-0541-JELLOPY OILY WORMS (4G) JELLY 1000GX12BAG - 567шт. 786-0901 - JELLOPY FRUIT MIX (2G) JELLY 1000G42POLLY BAG - 255шт. 786-1081 - JELLOPY OILY MIX BEAR (JELLY 1000GX12BAG) -633шт. 786-1645 - JELLOPY OILY YELLOW-RED COLA BOTTLE (JELLY 1000GX12BAG 6G) -262шт.

До вказаної декларації додано: пакувальний лист (Packing list) від 29.12.2022 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №SDH165 від 29.12.2022 року; товарно-транспортну накладну CMR (International consignment note) № 086516; сертифікат походження (Certificate of origin) № Y0617784; платіжне доручення № 63; рахунок на вантажні перевезення (рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги) № СФ-0001069 від 29.12.2022 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідку про вартість вантажних перевезень) від 29.12.2022 року № 29/12; контракт (зовнішньоекономічний договір купівлі продажу) № 05042022 від 05.04.2022 року; інші (некласифіковані) документи: експортна декларація № 223А1300ЕХ01073163 від 29.12.2022 року;

3) 16.01.2023 митну декларацію №23UA59U0 (за формою МД-3), в якій у графі 42 «ціна товару» зазначено 13647,50 доларів США за курсом валюти 36,5686 грн. у графі 45 «коригування» - 540502,01 грн. Опис товару: Жувальна гумка із вмістом цукру (понад 60%) без цукрової оболонки. Склад: цукор, сироп глюкози, жувальна основа, натуральний ароматизатор, стабілізатор, загущувач, яблучна кислота, глазуруючи агенти, антиоксидант, барвники. В первинній упаковці: 090-B BAYBALON FILED BALL RED FRUIT GUM 6GX40PCSX24BOX 100 шт. 094-B BAYBALON FILED BALL TUTTI GUM 6GX40PCSX24BOX 100 шт. FROGGER.

До вказаної декларації долучено: пакувальний лист (Packing list) від 12.01.2023 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №SDH018 від 12.01.2023 року; товарно-транспортну накладну CMR (International consignment note) № 086595; транзитну декларацію (Dispatch note model ТІ) за формою ТІ №23TR0641 від 12.01.2022; сертифікат походження (Certificate of origin) № Y0803307; рахунок на вантажні перевезення (рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги) № СФ-0000017 від 12.01.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка про вартість вантажних перевезень) від 12.01.2023 № 12/01; контракт (зовнішньоекономічний договір купівлі продажу) № 05042022 від 05.04.2022; інші (некласифіковані) документи: експортна декларація № 23341300ЕХ00024338 від 12.01.2023.

Згідно позиції позивача, вищезазначених документів було достатньо для підтвердження заявленої митної вартості товару, однак відповідач поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку із наявністю певних розбіжностей, які зазначені в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів.

Так, митний орган зокрема вказує на те, що при перевірці документів поданих разом з митною декларацією №22UA11U6 встановлено, що подані документи містять розбіжності, а саме:

-у відповідності до вимог п. 3.1 контракту від 09.05.2022 №9-05-22 строки оплати обумовлені інвойсом. Зазначені відомості в інвойсі від 26.12.2022 №PRG196 відсутні;

-згідно рахунку-фактури від 27.12.2022 №СФ-0001058 передбачено наявність договору від 29.09.2021 року №29/06/21, який до митного оформлення не надано;

-згідно довідки від 27.12.2022 №27/12-2 до митної вартості товару додана вартість транспортування 58275,00 грн. При цьому, у рахунку-фактурі від 27.12.2022 №СФ-0001058 заявлена тільки загальна вартість перевезення (61975,00 грн). Оскільки довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку, та не міститься в переліку документів згідно з наказом МФУ від 24.05.2012 №599, а інших документів щодо транспортних витрат не надано, виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих транспортних витрат;

-прайс від 26.12.2022 б/н містить відомості про ціни, які виставлені на умовах FOB, а митне оформлення за МД від 29.12.2022 №22UA11U6 здійснюється на умовах FCA. Крім того, в прайсі ціни вище за ціни, зазначені в інвойсі від 26.12.2022 №PRG196.

Однак, як вірно відмічено судом першої інстанції, згідно митної декларації №22UA11U6 від 29.12.2022 у графі 22 «валюта та загальна сума за розрахунком» зазначено 21250,00 дол США, що відповідає сумі товару, зазначеній у рахунок-фактурі (інвойсу) (Commercial invoice) №PRG196 від 26.12.2022 року від постачальника такого товару.

При цьому, самим же позивачем у довідці від 27.12.2022 року №27/12-2 визначено, що вартість транспортування за маршрутом м. Стамбул (Туреччина) м. Чернівці (Україна) складає 61975,00 грн., в тому числі м. Стамбул - м/п Сірет/Порубне - 58275,00 грн., м/п Сірет/Порубне м. Черінвці 3700,00 грн.

Отже, у митній декларації №22UA11U6 від 29.12.2022 року повинно бути відображено та включено до митної вартості товару транспортні витрати до кордону України (до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України), тобто вартість транспортних послуг у сумі 58275,00 грн.;

Також, як слідує із рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000001/2 від 02.01.2023 року, при перевірці вказаних документів посадовою особою митниці було встановлено, що подані документи містять розбіжності, а саме:

- у відповідності до вимог п.3.1 контракту від 05.04.2022 року №05042022 строки оплати обумовлені інвойсом. Зазначені відомості в інвойсі від 29.12.2022 року №80Н165 відсутні;

- згідно рахунку-фактури від 29.12.2022 року №СФ-0001069 передбачено наявність договору від 29.09.2021 року №29/06/21, який до митного оформлення не надано;

- згідно довідки від 29.12.2022 року №29/12 до митної вартості товару додана вартість транспортування 102675,00 грн. При цьому, у рахунку-фактурі від 29.12.2022 року №СФ-0001069 заявлена тільки загальна вартість перевезення (106375,00 грн). Оскільки довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку, та не міститься в переліку документів згідно з наказом МФУ від 24.05.2012 року №599, а інших документів щодо транспортних витрат не надано, виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих транспортних витрат;

- для підтвердження факту оплати надано банківський платіжний документ від 29.12.2022 року №63, у графі 70 «Призначення платежу» зазначено лише реквізити контракту від 05.04.2022 №05042022. Таким чином, не неможливо підтвердити, що зазначена передплата здійснена саме за партію товару, митне оформлення якої здійснюється за митною декларацією від 02.01.2023 року.

В той же час, як слідує з митної декларації №23UA64U1 від 02.01.2023 року у графі 22 «валюта та загальна сума за розрахунком» зазначено 42925,00 дол США, що відповідає сумі товару, зазначеній у рахунок-фактурі (інвойс) (Commercial invoice) №SDH165 від 29.12.2022 року від постачальника такого товару.

При цьому, у довідці позивача від 29.12.2022 року №29/12 визначено, що вартість транспортування за маршрутом м. Стамбул (Туреччина) м. Чернівці (Україна) складає 106375,00 грн., в тому числі м. Стамбул - м/п Сірет/Порубне 102675,00 грн., м/п Сірет/Порубне м. Черінвці 3700,00 грн.

Тобто, у митній декларації №23UA64U1 від 02.01.2023 року повинно бути відображено та включено до митної вартості товару транспортні витрати до кордону України (до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України), тобто вартість транспортних послуг у сумі 102675,00 грн.

Стосовно посилання Чернівецької митниці на розбіжність у документах, поданих до митної декларації №23UA59U0, а саме-у інвойсі від 12.01.2023 року №SDH018 відсутні відомості про строки оплати; зазначено умови поставки EXW без зазначення географічного місця призначення, а також, що довідка від 12.01.2023 року №12/01 до митної вартості товару не є документом що підтверджує транспортні витрати, то як вірно вказано судом першої інстанції, згідно митної декларації №№23UA59U0 (за формою МД-2) від 16.01.2023 року у графі 22 «валюта та загальна сума за розрахунком» зазначено 32279,00 дол США, що відповідає сумі товару, зазначеній у рахунок-фактурі (інвойс) (Commercial invoice) №SDH018 від 12.01.2023 року від постачальника такого товару. У свою чергу, згідно митної декларації №23UA59U0 від 16.01.2023 року (за формою МД-3) ), в у графі 42 «ціна товару» зазначено 13647,50 доларів США за курсом валюти 36,5686 грн. у графі 45 «коригування» - 540502,01 грн. Тобто, у митній декларації №23UA59U0 від 16.01.2023 року повинно бути відображено та включено до митної вартості товару транспортні витрати до кордону України (до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України), а саме вартість транспортних послуг у сумі 102675,00 грн.

Крім того, судом першої інстанції обгрунтовано звернуто увагу на кількісні показники, відображені у оскаржуваних рішеннях, а саме:

- у рішенні №UA408000/2022/000242/2 від 30.12.2022 року зазначено наступне: у графі 27 «ціна товару» - 21250,00 дол США, у графі 28 «розрахована декларантом митна вартість» - 22843,58 дол США (835357,75 грн.), у графі 30 «коригування» - 35914,20 дол США;

- у рішенні №UA408000/2023/000001/2 від 02.01.2023 року зазначено наступне: у графі 27 «ціна товару»-42925,00 дол США, у графі 28 «розрахована декларантом митна вартість»-45732,74 дол США (1672382,16 грн.), у графі 30 «коригування» - 51716,04 дол США;

- у рішенні №UA408000/2023/000011/2 від 16.01.2022 року зазначено наступне: у графі 27 «ціна товару» - 13647,50 дол США, у графі 28 «розрахована декларантом митна вартість товару»-14780,50 дол США (540502,10 грн), у графі 30 «коригування» - 20528,05 дол США;

Калькуляцією ціни товару та розрахованої митної вартості товару судом визначено, що різниця суми у доларовому еквіваленті становить саме вартість вищевказаних транспортних послуг.

При цьому, сума у гривневому еквіваленті, яка зазначена у графі 28 «розрахована декларантом митна вартість» оскаржуваних рішень, співпадає із сумою, яка відображена у митних декларацій у графах 12 «відомості про вартість» та 45 «коригування» щодо митних декларацій №22UA11U6 від 29.12.2022 року та №23UA64U1 від 02.01.2023 року, а також у графах 42 «ціна товару» та 45 «коригування» по митній декларації №23UA59U0 від 16.01.2023 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що розбіжності у документах в частині включення транспортних витрат відсутні, а тому помилково відображені в рішеннях відповідача про коригування митної вартості товарів та спростовані позивачем під час розгляду справи.

В той же час, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на раніше визначену митну вартість схожих товарів та зауважує, що наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 16.07.2020 у справі №815/6833/17.

Крім цього, Верховний Суд в постанові від 02 липня 2020 року у справі №804/2061/17 зауважив, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 826/3096/16 вказав, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Крім того, за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄЛІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано та матеріали справи не містять належних та достатніх аргументів та доказів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 16.07.2020 у справі №815/6833/17.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції подано клопотання про зупинення провадження у справі.

Мотивами даного клопотання вказано те, що Чернівецькою митницею проводиться перевірка законності ввезення на митну територію України товару «кондитерські вироби-желейні цукерки, жувальні гумки, ароматизатори, що використовуються у харчовій промисловості» на адресу ТОВ «ВІНСАЙД ЛАЙТ». В зв`язку з отриманням митними органами Республіки Туреччина документів, що відносяться до МД, яка не була предметом розгляду судової справи №600/288/23-а, однак є невід`ємною частиною контракту купівлі-продажу від 05.04.2022 №050420022, у митниці є всі вагомі підстави вважати, що під час переміщення товару, товаросупровідні документи можливо були підмінені і відповідно містять неправдиві дані щодо вартості товару, в зв`язку з чим виникла необхідність у перевірці законності здійснення інших зовнішньоекономічних операцій в рамках контракту №05042022 від 05.04.2022 укладеного директором ТОВ «ВІНСАЙД ЛАЙТ» з турецькою фірмою SAADET GIDA PAZARLAMA SAN. VE TIC. A.S. щодо поставок товарів, у відповідності до інвойсів, які являються невід`ємною частиною контракту. На підставі наказу ДМСУ від 22.02.2023 №60 «Про затвердження Порядку обміну інформацією з компетентними органами іноземних держав за запитами про взаємну адміністративну допомогу в митних справах», ДМСУ за відповідним запитом митниці, направила запит до митних органів Туреччини щодо поставок інших товарів на адресу ТОВ «ВІНСАЙД ЛАЙТ» в межах всього контракту №05042022 від 05.04.2022. З огляду на зазначене, відповідач просив зупинити провадження у справі відповідно до ч.2 п.7 ст.236 КАС України.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що дане клопотання є безпідставним, необгрунтованим та таким, що підлягає залишенню без розгляду, оскільки частина ч.2 п.7 ст.236 КАС України не містить такої підстави для зупинення провадження у справі, як звернення митного органу до компетентного органу іноземної держави-до надходження відповіді від іншого компетентного органу.

Крім того, відповідач у разі виникнення в нього сумнівів щодо митної вартості товару був вправі звернутись до компетентного органу іноземної держави для отримання тих чи інших документів, як до винесення спірних рішень про коригування митної вартості, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції. Однак лише на стадії апеляційного розгляду справи порушив питання щодо необхідності дослідження додаткових доказів, оцінка яким судом першої інстанції не надавалася.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.