Справа № 465/10303/23
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а/465/147/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"10" січня 2024 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Лотошинського Михайла Богдановича, третя особа Франківський ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про скасування постанови серії ЕАТ № 7668846 від 05.09.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позивачем при подачі позовної заяви неналежно виконано вимоги КАС України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Чинним законодавством України, а саме ст.ст. 213, 222 КУпАП, уповноваженим працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені цим кодексом Кодексу.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року № 724/716/16-а.

Попри це, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції до участі у справі в якості належного відповідача позивачем не залучено.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Як вбачається із положень ч.9 ст.44 КАС України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який не є суб`єктом владних повноважень та подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Водночас у даному випадку до позовної заяви не додано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів до електронного кабінету, а в разі відсутності такого в паперовій формі листом з описом вкладення. Натомість, позивачем подано лише квитанцію № 407924 про доставку документів визначеній позивачем третій особі.

Більше того, як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена інспектором УПП у Львівській області ДПП 05.09.2023 року. Як зазначено представником позивача, із змістом постанови сторона позивача ознайомилася 11.12.2023 року, відтак, просить поновити строк для подання до суду позовної заяви. Однак, позов одержано Франківським районним судом м. Львова 25.12.2023 року, тобто із порушенням встановлених ст. 289 КУпАП строків звернення до адміністративного суду, навіть враховуючи ймовірне отримання копії постанови 11.12.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З наведеного вище вбачається, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у КАС України, а тому, позовна заява не може бути прийнята до провадження і залишається без руху до усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Лотошинського Михайла Богдановича, третя особа Франківський ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачу строк - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Попередити позивача, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя Величко О.В.