Справа № 120/362/24
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

11 січня 2024 р. Справа № 120/362/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області шляхом заборони Липовецькій міській раді Вінницького району Вінницької області вчиняти дії спрямовані на проведення та безпосереднє проведення нових земельних торгів з продажу права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :03:000:0314, :02:000:0481 та шляхом заборони вчиняти дії спрямовані на підписання протоколів земельних торгів, договорів оренди землі на земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :03:000:0314, :02:000:0481.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказує, що взяла участь у земельних торгах та є переможцем торгів з продажу права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :03:000:0314, :02:000:0481. Однак їй несвоєчасно направлено протоколи на підписання, що вплинуло на строки їх підписання. При цьому, рада, на думку, позивачки неправомірно склала акти про відмову від підписання актів підмінивши визначення «відмова від підписання» та « підписання із порушенням строків». Відтак, позивачка вважає, що рада передчасно прийняла рішення про відмову переможця щодо підписання протоколів.

За таких обставин, позивачка просить забезпечити позов, оскільки невжиття заходів взагалі нівелює можливість судового захисту.

Надавши оцінку доводам заяви про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступних міркувань.

Забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до частини першої, другої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із процитованої норми видно, що законодавець визначив підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема, такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем підготовчих дії до виставлення на торги права на оренду, тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість проведення торгів без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому суд вказує, що сама лише незгода позивача із діями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 10.06.2021 р. у справі №380/5217/20.

Отже зі змісту наведеної норми вбачається, що земельні торги, що проводяться органом місцевого самоврядування, є такими, що проводяться від імені територіальної громади (органу місцевого самоврядування). Відтак, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які будуть мати наслідком припинення, зупинення чи інше втручання у проведення торгів, що проводяться від імені територіальної громади (органу місцевого самоврядування).

А отже, на вимоги, заявлені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, розповсюджуються імперативні приписи процесуального закону, а саме норми ч. 6 ст. 151 КАС України щодо неможливості заборони судом процедури проведення земельних торгів, підписання протоколів земельних торгів та договорів оренди.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для забезпечення позову. Відтак, доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене , керуючись ст.150, 151 , 256 КАС України,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна