Справа № 562/2654/23
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/2654/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2024року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Бєлявській А.С.

розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -

встановив:

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08.11.2023 року у справі №562/2654/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7314576 від 11.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

30.11.2023 р. ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

УПП в Волинській області подало заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування своєї позиції суб`єкт владних повноважень посилається на те, що заявлений до стягнення розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та ціною позову. Крім того, позивачем не долучено докази на підтвердження оплати наданих послуг в розмірі 3000 грн., відсутній розрахунок вартості правової допомоги, відсутній договір про надання правової допомоги та акт приймання виконаних робіт.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

В запереченнях на заяву, відповідач УПП в Волинській області просив провести судове засідання без участі його представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст. 297 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У свою чергу приписами ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 04.02.2021 у справі № 806/2299/18).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано до позовної заяви довідку про сплату гонорару в сумі 3000 грн.

Ні договору про надання правової допомоги, ні акта прийому-передачі виконаних робіт для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару) згідно договору про надання правової допомоги позивачем суду надано не було.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем документально не підтверджено понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, суд

ухвалив:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя