Справа № 580/12300/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 січня 2024 року справа № 580/12300/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О., перевіривши матеріали позовної заяви Управління Черкаської єпархії Української православної церкви та ОСОБА_1 до Черкаської обласної військової адміністрації та державного реєстратора Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації Штрика Євгена Анатолійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулись Управління Черкаської єпархії Української православної церкви та ОСОБА_1 з позовом до Черкаської обласної військової адміністрації (далі відповідач-1) та державного реєстратора Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації Штрика Євгена Анатолійовича (далі відповідач-2), в якому просять:

- визнати протиправним і скасувати розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації «Про заяву віруючих громадян» № 327 від 26.06.2023;

- визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Штрика Євгенія Анатолійовича про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Троїцької Парафії Черкаської Єпархії Української Православної Церкви с. Іркліїв», (адреса; 19950, Україна, Черкаська обл., Чорнобаївський район, село Іркліїв, вул. Богдана Хмельницького, буд. 60), на підставі якого внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 007000100 від 30.06.2023;

- визнати протиправним і скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 007000100 від 30.06.2023, що внесений державним реєстратором Штриком Євгенієм Анатолійовичем щодо державної реєстрації змін до установчих документів (статуту) юридичної особи - Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Троїцької Парафії Черкаської Єпархії Української Православної Церкви с. Іркліїв», (адреса; 19950, Україна, Черкаська обл., Чорнобаївський район, село Іркліїв, вул. Богдана Хмельницького, буд. 60), зі зміною підлеглості з «Української Православної Церкви» на «Української Православної Церкви (Православної Церкви України)»; назви на Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Троїцький Собор Черкаської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. іркліїв», юридичної адреси на вул. Богдана Хмельницького, будинок 60, с. Іркліїв, Золотоніський район, Черкаська область, та викладенням статуту в новій редакції.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду копії оскаржуваного рішення державного реєстратора Штрика Євгенія Анатолійовича щодо державної реєстрації змін до установчих документів (статуту) юридичної особи та копій всіх доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

03.01.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. До заяви додано копії всіх доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок дій відповідачів порушено право позивача на свободу совісті та віросповідання, а зміна підлеглості релігійної громади в організаційних та канонічних питаннях порушує його право на вільне волевиявлення членства у відповідній релігійній організації і на вільний вибір сповідання релігійного культу. Стверджує, що до Черкаської обласної військової адміністрації звернулися невідомі особи, як представники Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Троїцької Парафії Черкаської Єпархії Української Православної Церкви с. Іркліїв", з метою реєстрації статуту у новій редакції. 26.06.2023 оскаржуваним розпорядженням відповідача-1 зареєстровано статут вказаної релігійної організації в новій редакції. На підставі зазначеного розпорядження державний реєстратор прийняв оскаржуване рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, на підставі чого внесено вказаний вище запис. Вважає, що оскаржувані рішення не відповідають нормам чинного законодавства.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження у даній справі з таких підстав.

Суд врахував, що ОСОБА_1 звернувся за захистом прав організації, як її учасник. Тобто, не власних особистих прав. Зміст спору стосується змін установчого документа цієї організації. Про безпосередній вплив таких змін на права ОСОБА_1 позовна заява відомостей не містить, тим більше позовна заява не містить відомостей про вплив таких змін на права Управління Черкаської єпархії Української православної церкви. Захист прав третьої особи не відповідатиме завданню адміністративного судочинства, вказаного в ст. 2 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єктом владних повноважень згідно п. 7 вказаної вище статті КАС України є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частина 1 статті 2 КАС України визначає завдання адміністративного судочинства, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд застосовує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15, відповідно до якої публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.08.2018 у справі № 805/4505/16-а зауважила:

«… На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми права узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України (у редакції, чинній на час подання позову) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

Як правильно установлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 оскаржує до адміністративного суду дії суб`єктів владних повноважень - державних реєстраторів, пов`язані з реєстрацією змін до установчих документів ТОВ «Терен», внесенням відомостей щодо зміни складу його учасників та керівника, посилаючись при цьому на недотримання цими суб`єктами встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Проте з висловлених під час розгляду справи мотивів звернення до суду вбачається, що незаконність, на думку позивача, реєстрації таких змін пов`язана з підробкою протоколу загальних зборів ТОВ «Терен», незаконним виключенням позивача зі складу учасників цього товариства, а також нікчемністю договору купівлі-продажу частки ОСОБА_4 в статутному капіталі ТОВ «Терен».

Отже, звернення ОСОБА_4 до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту його корпоративних та майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, ураховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, дійшов правильного висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року (Справа № 11-479апп18 (№ 805/4506/16-а).»

Також суд врахував висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17, що спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства. Вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб; цей критерій суди, припиняючи провадження, не перевірили. Тому висновки господарських судів першої та апеляційної інстанції щодо віднесення спору в цій справі до компетенції судів адміністративної юрисдикції, як публічно-правового спору з оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій відповідно до пунктів 1 і 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої палати Верховного суду від 15.04.2020 у справі № 804/14471/15, від 19.02.2020 у справі № 361/17/15-ц та у постанові Касаційного адміністративного суду від 05.05.2020 у справі № 120/248/19-а.

Крім того, Касаційний господарський суд у постанові від 27.05.2020 у справі № 910/13499/19 за позовом Релігійної організації до обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови обласної державної адміністрації, яким зареєстровано статут релігійної організації у новій редакції, зазначив про належність цієї категорії спорів до господарської юрисдикції.

Оскільки вказаний вище предмет спору пов`язаний безпосередньо з корпоративними правовідносинами, а саме спір позивача, який є учасником юридичної особи, її засновником чи керівником, щодо внесення змін відомостей в ЄДР саме щодо цієї організації, на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів і він підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є завданням господарського судочинства та відповідно до ст. 20 цього Кодексу підвідомчі господарським судам.

Держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права згідно з ч.2 ст.2 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі ЦК України) є учасниками цивільних відносин. Статтею 170 цього Кодексу встановлено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Тобто, наявність статусу у відповідачів органів державної влади не є достатнім зли підвідомчості спору адміністративному суду.

Відповідно до ст. 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Також визначено, що особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах про вимогу щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КАС України копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Тому наявні підстави відмовити у відкритті провадження та повернути позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 27.02.2020 № 3674-VI «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись статтями 2-20, 72-78, 132-139, 170-171, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі Управління Черкаської єпархії Української православної церкви та ОСОБА_1 до Черкаської обласної військової адміністрації та державного реєстратора Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації Штрика Євгена Анатолійовича про:

- визнання протиправним і скасування розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації «Про заяву віруючих громадян» № 327 від 26.06.2023;

- визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Штрика Євгенія Анатолійовича про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Троїцької Парафії Черкаської Єпархії Української Православної Церкви с. Іркліїв», (адреса; 19950, Україна, Черкаська обл., Чорнобаївський район, село Іркліїв, вул. Богдана Хмельницького, буд. 60), на підставі якого внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 007000100 від 30.06.2023;

- визнання протиправним і скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 007000100 від 30.06.2023, що внесений державним реєстратором Штриком Євгенієм Анатолійовичем щодо державної реєстрації змін до установчих документів (статуту) юридичної особи - Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Троїцької Парафії Черкаської Єпархії Української Православної Церкви с. Іркліїв», (адреса; 19950, Україна, Черкаська обл., Чорнобаївський район, село Іркліїв, вул. Богдана Хмельницького, буд. 60), зі зміною підлеглості з «Української Православної Церкви» на «Української Православної Церкви (Православної Церкви України)»; назви на Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Троїцький Собор Черкаської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. іркліїв», юридичної адреси на вул. Богдана Хмельницького, будинок 60, с. Іркліїв, Золотоніський район, Черкаська область, та викладенням статуту в новій редакції.

Роз`яснити, що спір підвідомчий господарському суду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами направити ОСОБА_1 .

Ухвала складена та підписана 11.01.2024 з урахуванням перебування судді Кульчицького С.О. з 01.01.2024 по 05.01.2024 у щорічній основній відпустці.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з моменту її складення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ