Справа № 380/3775/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/3775/23 пров. № А/857/15470/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі за його позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Кравців О.Р.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 26 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі Академія), що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду його звернення від 28 листопада 2022 року;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про виплату одноразової грошової допомоги позивачу внаслідок втрати працездатності у Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі № 380/3775/23, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами подання до відповідача встановленого зразка заяви, підстав вважати бездіяльність відповідача, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду звернення (рапорта) позивача від 28 листопада 2022 року у суду немає.

Додатково суд зауважив, що заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності, пораненнями, травмами пов`язаними із Захистом Батьківщини відповідно до Порядку №975 ОСОБА_1 подав на ім`я начальника Академії 31 грудня 2022 року.

За результатами розгляду заяви керівництво Академії дійшло висновку що позивач має право на отримання зазначеної допомоги в розмірі 25% 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2022 року, та листом від 17 січня 2023 року №315 відповідач скерував висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 до Директора департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Таким чином, відповідачем розглянуто подану позивачем заяву щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, прийнято рішення за результатами її розгляду та надіслано відповідне клопотання розпоряднику коштів згідно з вимогами Порядку №975.

Суд врахував доводи Академії про те, що до прийняття відповідного рішення розпорядником бюджетних коштів - Міністерством оборони України - у неї відсутні можливість та правові підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, а отже вимога позивача у частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення йому відповідної допомоги також задоволенню не підлягає.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем ОСОБА_1 , який у своїй скарзі просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення у справі, яким задовольнити його позовні вимоги.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті свого рішення порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини справи, що призвело винесення незаконного рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 станом на березень 2022 року перебував на військовій службі у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Під час проходження військової служби позивач отримав травми.

Вказані травми підтверджуються довідками військово-лікарської комісії від 12 квітня 2022 року №942, від 12 травня 2022 року №1341, від 08 червня 2022 року №1769, від 12 серпня 2022 року №3723.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках від 05 жовтня 2022 року серія 12ААА №011660 ступінь страти працездатності позивача становить 25%. Вказані документи підтверджують, що травми позивача пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

28 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із рапортом про призначення додаткової винагороди.

03 січня 2023 року позивач звернувся до відповідача щодо надання копії рішення, прийнятого за результатами розгляду рапорт.

Листом від 13 січня 2023 року №230 відповідач повідомив, що відповідний рапорт військовослужбовця до командування академії не надходив; згідно з даними особового рахунку ОСОБА_1 нараховується та виплачується додаткова винагорода відповідно до Постанови №168 з 24 лютого 2022 року по теперішній час у розмірі 30000,00 грн пропорційно з розрахунку на місяць; відомості про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та перебування безпосередньо в районах проведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів відсутні.

Вважаючи таку бездіяльність Академії протиправною, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з вимогами статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як визначено частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

При цьому пунктом 2-1 Постанови №168 визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем був написаний рапорт про призначення додаткової винагороди в розрахунку 100000,00 грн за місяць за періоди безперервного лікування та відпустки за станом здоров`я у зв`язку з пораненнями пов`язаними із захистом Батьківщини відповідно до Постанови №168.

Із копії вказаного рапорту, яка долучена позивачем до позову, видно, що він містить резолюції по суті рапорту начальника кафедри тактики, начальника факультету бойового застосування військ та також резолюцію начальника фінансово-економічної служби, відповідно до якої рапорт не погоджено.

Відмітки служби діловодства вказана копія рапорту не містить, тому апеляційний суд вважає вірною думку суду першої інстанції про відсутність належних доказів про те, що вказаний рапорт був належним чином зареєстрований та не розглянутий командуванням Академії.

При цьому апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції слушно звернув увагу на те, що з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, прийнято рішення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29, яке відповідно до пункту 12 застосовується з 24 лютого 2023 року.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець) визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі Порядок №975).

Як визначено пунктом 11 Порядку №975, військовослужбовець, якому виплачується одноразова грошова допомога, подає уповноваженому органу заяву про виплату одноразової грошової допомоги, до якої долучає визначені Порядком №975 документи.

Відповідно до пункту 13 цього Порядку керівник уповноваженого органу подає розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги. Розпорядник бюджетних коштів після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Виходячи з наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами подання до відповідача встановленого зразка заяви, підстав вважати бездіяльність відповідача, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду його звернення (рапорта) від 28 листопада 2022 року немає.

Попри те судом першої інстанції з`ясовано, що 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав на ім`я начальника Академії заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності, пораненнями, травмами пов`язаними із Захистом Батьківщини відповідно до Порядку №975.

Вказана заява відповідає додатку 12 до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах, та членів їх сімей.

За результатами розгляду заяви керівництво Академії дійшло висновку що позивач має право на отримання зазначеної допомоги в розмірі 25% 70-кратного прожиткового мінімуму встановленого Законом для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року.

Відповідно до пункту 13 Порядку №975 листом від 17 січня 2023 року №315 відповідач скерував висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 до Директора департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Таким чином, відповідачем розглянуто подану позивачем заяву щодо виплати йому одноразової грошової допомоги та прийнято рішення за результатами її розгляду і надіслано відповідне клопотання розпоряднику коштів згідно з вимогами Порядку №975.

Водночас слід погодитися із тим, що до прийняття відповідного рішення розпорядником бюджетних коштів - Міністерством оборони України - у відповідача відсутні можливість та правові підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Підсумовуючи наведене, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі № 380/3775/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк