Справа № 620/6149/23
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6149/23 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛИШІВКА" до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛИШІВКА» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.02.2023 № 2245/ж10/25-01-07-00.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 28.02.2023 №2245/ж10/25-01-07-00.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта мотивовані тим, що у оскаржуваних правовідносинах він діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, оскільки перевіркою встановлено порушення податкового законодавства - завищення бюджетного відшкодування в сумі 88 886,00 грн.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛИШІВКА» зареєстровано як юридична особа 01.01.2016 з видами діяльності, зокрема, за КВЕД 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань.

За наслідками здійснення своєї господарської діяльності, ТОВ «ОЛИШІВКА» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість № від 21.11.2022 за жовтень 2022 року, сума заявленого бюджетного відшкодування становить 2739878 грн, сума від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 5423619 грн, сума від`ємного значення, що зараховується до складу додаткового кредиту наступного звітного (податкового) періоду становить 2683741 грн.

ДПС у Чернігівській області у позивача проведена перевірка з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за період з 12.12.2022 по 20.12.2022 відповідно до приписів підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

За результатами перевірки складено акт № 7747/07/38656637 від 27.12.2022, в якому встановлено порушення:

- п. 198.5 от. 198. п. 200.1, н. 200.4. п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення задекларованих сум бюджетного відшкодування податку на додану партією в сумі 927402 грн, в тому числі за вересень 2022 року із сумі 927402 грн;

- п.п. 192.4 п. 192.1 ст.192. п. 198.5 ст.198. п. 200.1. п. 200.4. п. 200.7 ст. 200. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010№2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено значення р.21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» за вересень 2022 року на суму 287467 грн.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки № 7835/07/40891339 від 29.12.2022, позивач 13.01.2023 подав до ГУ ДПС у Чернігівській області заперечення, до яких надав: копію сертифікату № 5900-23-0129 про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 21 від 11.01.2023.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки № 7747/07/38656637 від 27.12.2022, ГУ ДПС у Чернігівській області направлено позивачу відповідь від 23.02.2023 № 159/6/25-01-07-02-06, в якій висновки вказаного акту перевірки залишені без змін.

28.02.2023 ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 2245/ж10/25-01-07-00, яким за порушення п. 200.4 ст. 200, п. 200.1 ст. 201, абзацу б п. 200.4, п. 200.7, 200.8, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України, п. 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на дану вартість, затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 № 159/28289 (зі змінами та доповненнями), зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку в розмірі 88886,00 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 44443,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив зокрема з того, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, а тому оскаржуване рішення, прийняте за результатами її проведення, підлягає скасуванню як протиправне.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Буквальне тлумачення норми цього підпункту свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки:

- перший - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми ПДВ;

- другий - подання декларації з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн.

Водночас позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.

Так, за змістом пункту 200.11 статті 200 розділу V ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 розділу V ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абзаци 2 та 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Тобто, складена та зареєстрована після 1 липня 2017 року податкова накладна, вже є достатньою підставою для визнання відповідного податкового кредиту та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження та підтверджує законність декларування відповідної суми ПДВ.

Суд першої інстанції вірно встановив та не спростовано апелянтом, що перевірку призначено за відсутності підстав, оскільки за даними податкової декларації з ПДВ за жовтень 2022 року від`ємне значення податку на додану вартість, за рахунок якого позивачем заявлено суму бюджетного відшкодування, сформовано ним за операціями, вчиненими після 1 січня 2017 року.

Так, перевірка може здійснюватися як за наявності передбачених розділом V ПК України підстав, так і у зв`язку із поданням декларації за жовтень 2022 року, в якій заявлено від`ємне значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, що є окремою чіткою визначеною підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України підставою для проведення перевірки.

При цьому позивачем подана податкова декларація з ПДВ за жовтень 2022 року, в якій окремо сформовано показники сум ПДВ не лише заявленого до бюджетного відшкодування, але ж і суми від`ємного значення, що перевищують більше 100 тис. гривень, які зараховуються у рахунок сплати зобов`язань наступного періоду, що не враховано відповідачем.

Таким чином нормами Податкового кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок проведення перевірок. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку протиправності дій щодо проведення перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 зазначено, що невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої. При оскарженні податкового повідомлення-рішення платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення, і при цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу. Отже, встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення.

Оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки незалежно від факту допуску чи не допуску до перевірки.

Вказані правові позиції узгоджуються також з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 803/1437/14, від 14 листопада 2018 року у справі № 808/2911/17, від 19 березня 2020 року у справі № 460/72939/18, від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18, від 19 жовтня 2022 року у справі № 260/1644/19.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, а тому оскаржуване рішення є неправомірним, адже прийнято за результатами проведення такої перевірки.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 28.02.2023 № 2245/ж10/25-01-07-00.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛИШІВКА" до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко