Справа № 160/15632/22
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/15632/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Кучма К.С.) в адміністративній справі №160/15632/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровської області, у вигляді не зарахування для обчислення призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, трудового стажу за Списком № 1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, в період з 01.06.1994 до 31.08.2003, коли вона працювала лаборантом рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики та лаборантом рентгеноспектрального аналізу рентгеноспектральної лабораторії Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату, який було перейменовано у Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровської області зарахувати для обчислення призначеної їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, трудовий стаж за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, в період з 01.06.1994 до 31.08.2003, коли вона працювала лаборантом рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики та лаборантом рентгеноспектрального аналізу рентгеноспектральної лабораторії Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату, який було перейменовано у Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат та провести перерахунок розміру призначеної пенсії та її виплату в новому розмірі з дня призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач під час призначення позивачу пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/1734/22 не зарахував до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.06.1994 до 31.08.2003. Позивач вважає, що вищевказаний період роботи за Списком № 1 підтверджується записами в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 06.12.1991. Не проведення на підприємстві керівниками де позивач працювала атестації робочих місць в період з 01.06.1994 до 31.08.2003 не може бути підставою для не зарахування їй спірного періоду роботи, як робіт з особливо шкідливими умовами праці передбачених Списком №1. За наведених обставин, позивач вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не зарахування періоду її роботи на посадах лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики та лаборанта рентгеноспектрального аналізу рентгеноспектральної лабораторії Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату до пільгового стажу, який було перейменовано у Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат за Списком №1, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у задоволенні позовної заяви відмовлено повністю.

Позивачем на рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності довідки, яка підтверджує пільговий характер роботи з 01.06.1994 до 01.08.2003, а також відсутності в трудовій книжці записів про проведення атестації робочих місць у зазначений період є помилковими, оскільки не проведення керівниками підприємства атестації робочого місця в спірний період не може бути підставою для не зарахування зазначених періодів роботи, як робіт з особливо шкідливими умовами праці передбачених Списком №1. Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначив чому він не погоджується з правовими позиціями Верховного Суду, на які позивач посилалась у адміністративному позові.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2022 у справі № 160/1734/22, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.06.2022, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 23.12.2021 № 69 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області: зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи з 01.08.2003 до 13.02.2011 включно; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2021 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки;

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 08.08.2022 року №69 призначено позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До пільгового стажу за Списком № 1 відповідачем зараховано періоди: з 01.08.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 20.09.2006, з 21.09.2006 по 19.09.2007, з 20.09.2007 по 30.10.2007, з 01.11.2007 по 29.02.2008 та з 01.03.2008 по 13.02.2011.

Відповідно до наданих документів загальний стаж позивача склав 39 років 11 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком №1 склав 07 років 06 місяців 14 днів.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування до пільгового стажу роботи по списку №1 періоду роботи з 01.06.1994 до 31.08.2003, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що відсутність відповідних записів в трудовій книжці позивача про роботу на посаді повний робочий день, відомості про роботу позивача в якості лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП збагачувальної фабрики та лаборанта рентгеноспектрального аналізу рентгеноспектральної лабораторії Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату, який було перейменовано у Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат, зазначені у її трудовій книжці підлягають встановленню на підставі уточнюючих довідок в порядку визначеному Законом. Позивачем не наведено обставин та не підтверджено документально неможливість самостійного отримання у роботодавця необхідних уточнюючих довідок або звернення до органу Пенсійного фонду України за допомогою з цим питанням. Таким чином, за відсутності довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи позивача, відповідач обґрунтовано та правомірно не зарахував до пільгового стажу період роботи позивача з 01.06.1994 до 31.08.2003.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Проте, за відсутності у трудовій книжці відомостей про характер виконуваної особою роботи, особливо, що стосується тих осіб, пенсія яким призначається на пільгових умова, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Дослідивши записи у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 06.12.1991 судом встановлено, що у спірні періоди позивач працювала на наступних посадах та у таких підприємствах:

- запис № 7 - 01.06.1994 переведена у збагачувальну фабрику лаборантом рентгеноспектрального аналізу лабораторії АСУТП, наказ № 128к від 27.06.1994;

- запис № 8 - 01.12.1994 присвоєно 4-й розряд лаборанта, наказ № 02к від 04.01.1995;

- запис № 9 - 01.05.1997 присвоєно 5-й розряд лаборанта, наказ № 75к від 30.05.1997;

- запис № 10 - 26.05.1993 Верхньодніпровський гірничо-металургійний комбінат перейменовано у Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат, наказ № 103 від 26.05.1993;

- запис № 11 - 01.04.2002 переведена лаборантом рентгеноспектрального аналізу рентгеноспектральної лабораторії 5-го розряду, наказ № 106к від 13.05.2002;

- запис № 12 - 01.08.2003 переведена до центральної заводської лабораторії лаборантом рентгеноспектрального аналізу, наказ № 245к від 15.09.2003.

З трудової книжки встановлено, що позивач у вказані у спірні періоди працювала лаборантом рентгеноспектрального аналізу лабораторії у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті.

Професія (посада), на якій позивач працювала у спірний період, передбачені:

- Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, що діяв до 16.01.2003, а саме: розділом XXII «Роботи з радіоактивними речовинами, джерелами іонізуючих випромінювань, берилієм і рідкоземельними елементами» пункт 1 підпункт а) 54а) «Робітники, керівники і спеціалісти, постійно зайняті в умовах радіаційної або берилієвої шкідливості на дослідних, дослідно-виробничих і укрупнених лабораторних установках, у дослідних цехах по опрацюванню або удосконаленню технологічних процесів промислового видобування, переробки радіоактивної сировини, промислового використання атомної енергії, промислового або дослідного одержання радіоактивних речовин, берилію і виробів з них»;

- Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, що діяв до 24.06.2016, а саме: розділом XXII «Роботи, з радіоактивними речовинами та джерелами іонізуючих випромінювань і берилієм» пункт 1 підпункт а) (22.1-1а) «працівники, зайняті на роботах в умовах радіаційної або берилієвої шкідливості на дослідних, дослідно-виробничих і укрупнених лабораторних установках, у дослідних цехах з опрацювання або удосконалення технологічних процесів промислового видобування, перероблення радіоактивної сировини, промислового використання атомної енергії, промислового або дослідного одержання радіоактивних речовин, берилію та виробів з них».

Суд звертає увагу, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Водночас, записи трудової книжки щодо вказаних спірних періодів хоч і містять номери та дати наказів про прийом на роботу, переведення, звільнення, завірені печатками підприємств, однак не містять відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 (умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день, атестація робочого місця), що виключає можливість зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу на підставі лише трудової книжки.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у справі №160/1734/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2022 року, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.12.2021 №69, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та недосягненням пенсійного віку згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У даному рішенні пенсійним органом зокрема зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального пільгового стажу зараховано не всі періоди за списком № 1: з 21.09.2006 до 19.09.2007, оскільки була перерва між атестаціями робочих місць.

На виконання вищевказаних судових рішень у справі №160/1734/22, Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області 08.08.2022 прийнято рішення №69 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До пільгового стажу за Списком №1 відповідачем зараховано періоди: з 01.08.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 20.09.2006, з 21.09.2006 по 19.09.2007, з 20.09.2007 по 30.10.2007, з 01.11.2007 по 29.02.2008 та з 01.03.2008 по 13.02.2011

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що відповідач на час прийняття рішення (23.12.2021) про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не ставив під сумнів наявність у позивача трудового стажу за Списком №1 в період з 01.06.1994 до 31.08.2003 на посаді лаборанта рентгеноспектрального аналізу лабораторії Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату до пільгового стажу, який було перейменовано у Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат.

Водночас, при прийнятті рішення (08.08.2022) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач не зарахував позивачу вищевказаний спірний період до пільгового стажу за Списком №1, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість такого рішення та дій відповідача, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності щодо підстав неврахування такого стажу, що є неприпустимим.

В силу положень частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» саме органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а також умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у доданих позивачем до заяви про призначення пенсії довідках, в тому числі перевірки відомостей щодо умов праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Апеляційний суд вважає некоректним покликання суду першої інстанції на те, що позивачем не наведено обставин та не підтверджено документально неможливість самостійного отримання у роботодавця необхідних уточнюючих довідок або звернення до органу Пенсійного фонду України за допомогою з цим питанням.

Зважаючи на те, що відповідачем не наведено жодних мотивів не врахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів трудової діяльності позивача з 01.06.1994 по 31.08.2003, а також те, що документів на підтвердження спеціального (пільгового) стажу за спірні періоди позивачем не надано, матеріали справи не містять, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди трудової діяльності до пільгового стажу позивача за Списком №1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи зазначене, судом першої інстанції не вірно встановлено обставини справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Розподіл судового збору здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України, тому судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 992,40 грн., за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 2684,00грн та за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 1488,60грн, а разом у сумі 5165грн (992,40+2684,00+1488,60) , підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/15632/22 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1, періоди роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.06.1994 по 31.08.2003 у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () розглянути питання про зарахування до пільгового стажу за Списком №1, періоди роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.06.1994 по 31.08.2003 у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, для обчислення призначеної пенсії на пільгових умовах, із урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5165грн. (п`ять тисяч сто шістдесят п`ять гривень).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник