Справа № 204/14426/23
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/204/17/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Романюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 1-го взводу 3-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Ростислава Руслановича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора 1-го взводу 3-ї роти 3-го батальйону поліції Пересунька Ростислава Руслановича, в якій він просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАТ № 7814872 від 26 вересня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закрити справу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 26 вересня 2023 року, він, керуючи автомобілем ALFA ROMEO STELVIO, номерний знак НОМЕР_1 , близько 10.25-10.30 год. в м. Дніпро, рухався вниз по вул. Січових Стрільців, де вона перетинається з пр. Д.Яворницького та перехрестям переходить в вул. Харківська, рухався у середній смузі для руху. Попереду перед ним рухався мікроавтобус, який заважав повністю бачити дорожню обстановку попереду, та рух потоку спочатку був стабільним. На перехрестя він виїхав на зелений сигнал світлофора. Однак, рух автомобілів несподівано зупинився, що змусило його також зупинитися. Як тільки потік автомобілів рушив, він також завершив проїзд перехрестя, що відповідає п. 16.8 ПДР, згідно якого: Водій, який виїхав на перехрестя проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Після проїзду перехрестя його зупинила патрульна поліція, та повідомила його, що причиною зупинки є порушення ним п. 16.4 ПДР. Після зупинки автомобіля, відповідач склав відносно нього постанову серії ЕАТ № 7814872 від 26 вересня 2023 року та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови «26.09.2023р. о 10:31 год. / м. Харківська, 6 / водій керуючи тз здійснив виїзд на перехрестя на якому утворився затор. Перехрестя вул. Харківська/ Дмитра Яворницького, чим порушив п. 16.4 ПДР порушення водіями тз заборони виїзду на перехрестя при заторі». З винесеною відносно нього постановою він не згоден, Правил дорожнього руху він не порушував. Поліцейський виніс оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, оскільки відповідач помилково трактує положення п. 16. 4 ПДР України. Позивач не порушував п. 16.4 ПДР, оскільки перед виїздом на перехрестя затор був відсутній. Всі три смуги для руху їхали в одному темпі, та будь-яких ознак затору не було. І тільки коли він майже закінчив перетинати перехрестя авто, що їхало попереду нього, раптово зупинилося, що і змусило позивача також зупинитися. Таким чином, в його діях відсутній ознаки адміністративного правопорушення, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності. На місці зупинки відповідач надав йому для ознайомлення відеозапис того, як він перетинав перехрестя, що було зафіксовано на мобільний телефон поліцейського, однак він вважає, що такий доказ не може бути визнаний допустимим, оскільки отриманий з порушенням вимог Інструкції № 1023 від 18.12.2018 року. Крім того, вказаний запис жодним чином не доводить наявності порушення ПДР позивачем, оскільки на ньому чітко видно, що в момент виїзду на перехрестя затору не було. Крім того, інший поліцейський Шинкарук Д.В. постійно втручався в процес розгляду справи відповідачем та наполягав на тому, щоб позивача притягнули до адміністративної відповідальності. Враховуючи наведені обставини просив позов задовольнити.

03 січня 2024 року від представника відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Марченко А.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 26.09.2023 поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи транспортним засобом в м. Дніпро, по вул. Харківська, в районі будинку 6, здійснив виїзд на перехрестя вул. Харківської та просп. Дмитра Яворницького, на якому утворився затор, чим порушив п. 16.4 Правил дорожнього руху України. При цьому зазначає, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Положеннями п. 16.4 Правил дорожнього руху України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів. Відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Акцентує увагу суду на тому, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови надає відеозапис з камери «Безпечне місто» та з відеореєстратора, який був встановлений в службовому автомобілі відповідача. На даних відеозаписах зафіксовано інкриміноване позивачу правопорушення. Автомобіль позивача зупиняється посеред перехрестя та заважає руху інших транспортних засобів. Зауважено також, що слова позивача у позові, що попереду нього рухався мікроавтобус, який начебто заважав бачити дорожню обстановку попереду - не відповідають дійсності та спростовується наданим відеозаписом. Через несвоєчасне сповіщення відповідача про розгляд справи, всупереч положенням ст. ст. 268, 269 КАСУ, його позбавлено можливості надати відео з відео реєстратора поліцейського, у зв`язку з закінчення строку зберігання. Щодо позовної вимоги про визнання незаконною оскаржуваної постанови зазначив, що згідно приписів ст. 286 КАС такий спосіб захисту не передбачений, а тому у задоволені цієї позовної вимоги слід відмовити. КАС України встановлює, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Проте, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Всупереч цьому представником Управління надаються належні докази - відеозаписи, які підтверджують порушення позивача. Враховуючи зазначені обставини просив розглянути адміністративну справу № 204/14426/23 без участі представника відповідача, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 вересня 2023 року інспектором 1-го взводу 3-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунько Ростиславом Руслановичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7814872 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 6).

Відповідно до вказаної постанови ЕАТ № 7814872 від 26 вересня 2023 року, водій ОСОБА_1 , 26.09.2023р. о 10:31 год. / м. Харківська, 6 / водій керуючи тз здійснив виїзд на перехрестя на якому утворився затор. Перехрестя вул. Харківська/Дмитра Яворницького, чим порушив п. 16.4 ПДР порушення водіями тз заборони виїзду на перехрестя при заторі.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 16.4 Правил дорожнього руху, забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягає на тому, що 26 вересня 2023 року, він, керуючи автомобілем ALFA ROMEO STELVIO, номерний знак НОМЕР_1 , о 10.25-10.30 год. в м. Дніпро, рухався вниз по вул. Січових Стрільців, де вона перетинається з пр. Д. Яворницького та перехрестям переходить в вул. Харківська, виїхав на перехрестя та дійсно був вимушений зупинитись на перехресті, оскільки попереду нього зупинився інший автомобіль, при цьому не порушував Правил дорожнього руху, в тому числі і вимог п. 16.4 Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 16.4 Правил дорожнього руху.

До відзиву на позовну заяву відповідачем було долучено відеозапис з місця події (а.с. 35).

Дослідивши та проаналізувавши зазначений відеозапис судом встановлено, що о 10 год. 14 хв. 31 сек. перехрестя Дмитра Яворницького та віл. Харківська перетинає дліномірна вантажівка у середній смузі для руху, за вантажівкою їдуть ще два автомобіля, та третім автомобілем за вантажівкою о 10 год. 14 хв. 40 сек. на перехрестя виїздить автомобіль ALFA ROMEO STELVIO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача. Раптово, рух у середній смузі зупиняється, що призводить до повної зупинки автомобіля ALFA ROMEO STELVIO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача о 10 год. 14 хв. 40 сек. на перехресті.

По крайній від позивача та лівій смузі для руху автомобілі, які по ним рухаються, продовжують свій рух та перетинають перехрестя до 10 год. 14 хв. 47 сек.

О 10 год. 14 хв. 50 сек. розпочинається рух на зелений сигнал світлофора автомобілів, які рухаються по пр. Дмитра Яворницького. В цей час, права від позивача смуга для руху по трохи рухається, однак середня смуга для руху стоїть, і тому автомобіль позивача перешкоджає руху автомобілів, які здійснюють рух по пр. Дмитра Яворницького. О 10 год. 15 хв. 00 сек. обидві смуги для руху (права і середня по вул. Харківська) розпочинають свій рух, що дозволяє позивачу завершити проїзд перехрестя.

Судом встановлено, що позивач виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору та на перехресті не було жодного затору, оскільки усі смуги для руху здійснювали рух.

При цьому судом також встановлено, що патрульний автомобіль під керуванням відповідача, весь цей час стояв на стоп-лінії по пр. Дмитра Яворницького у середній смузі для руху першим на перехресті в очікуванні зеленого сигналу світлофору. Тобто, відповідач був безпосереднім свідком того, що автомобіль ALFA ROMEO STELVIO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, здійснюючи перетинання перехрестя вул. Харківська та пр. Дмитра Яворницького, виїхав на перехрестя на якому не було затору на дозволений сигнал світлофора, а його зупинка була зумовлена раптовою зупинкою інших автомобілів, які рухалися попереду нього.

Про відсутність затору свідчить також відеозапис долучений до відзиву з відео-реєстратора встановленого у патрульному автомобілі, з якого вбачається, що повернувши з проспекту Дмитра Яворницького на вул. Харківська одразу за автомобілем ALFA ROMEO STELVIO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, патрульні поліцейські рухалися вниз по вул. Харківська без будь-яких перешкод та зупинили автомобіль позивача о 10 год. 15 хв. 20 сек.

Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що затору на перехресті не було, а зупинка автомобіля під керуванням позивача була зумовлена зупинкою інших автомобілів, які рухалися попереду нього.

За таких обставин суд приходить до переконливого висновку, що Позивачем не було порушено п. 16.4 ПДР.

Таким чином суд констатує, що наявними в матеріалах справи доказами повністю спростований факт того, що 26 вересня 2023 року, водій ОСОБА_1 о 10:31 год. у м. Дніпрі на перехресті вул. Харківська, та пр. Д.Яворницького, керуючи тз здійснив виїзд на перехрестя на якому утворився затор.

В свою чергу, стороною відповідача суду не надано жодних переконливих доказів на підтвердження обставин, зазначених у оскаржуваній постанові, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 26.09.2023 року було порушено вимоги п. 16.4 Правил дорожнього руху, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України в рамках розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7814872 від 26 вересня 2023 року підлягає закриттю.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання незаконною оскаржуваної постанови, задоволенню не підлягають, оскільки можливість розгляду таких вимог місцевим загальним судом як адміністративним, не передбачена положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України.

Твердження представника відповідача про те, що судом першої інстанції не було виконано обов`язку щодо вчасного направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження та інших матеріалів, що згідно законодавства повинні бути доведені до відома сторони, суд визнає безпідставними, неправдивими та такими, що містять ознаки неповаги до суду, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі від 27 листопада 2023 року була відправлена відповідачу разом з позовною заявою в день її постановлення, тобто 27 листопада 2023 року (а.с. 18), та на адресу відповідача надійшла 11 грудня 2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 36).

Аналогічно суд оцінює зухвалі та неповажливі твердження представника відповідача про те, що відповідача було позбавлено судом можливості надати відповідні докази (а саме відео з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які зберігаються тільки 30 діб) у зв`язку з несвоєчасним повідомленням про розгляд справи та не направленням на адресу сторін відповідних матеріалів, (позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження тощо), оскільки вони є безпідставними, неправдивими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того суд зауважує, що відеозаписи з нагрудних реєстраторів поліцейських не можуть вважатися належними доказами по даній справі в силу приписів ч. 1 ст. 73 КАС України, тому що не можуть містити інформацію щодо предмета доказування, оскільки події, що на них можуть бути зафіксовані відбуваються під час спілкування поліцейського з водієм транспортного засобу. В той же час, обставинами, які підлягають встановленню та доказуванню, є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тобто відомості на підставі яких може бути зроблений єдино можливий висновок про те, що позивачем були порушені ПДР України. Однак, таких належних та переконливих доказів матеріали справи не містять.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відноситься до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач по справі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора Пересунька Ростислава Руслановича є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір у розмірі 536,80 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1-го взводу 3-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунька Ростислава Руслановича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАТ № 7814872 від 26 вересня 2023 року року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень, 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез