Справа № 320/41746/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року справа №320/41746/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

11.11.2023 до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якій просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код в ; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, поштова адреса: вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, м. Київ, Подільський р-н, 004080), яке полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 гривень;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код в ; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, поштова адреса: вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, м. Київ, Подільський р-н, 004080) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) з врахуванням всіх періодів трудової діяльності до страхового стажу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 гривень;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код в ; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, поштова адреса: вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, м. Київ, Подільський р-н, 004080) судовий збір у розмірі 2147,20 гривні на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України у Київській області, та у період з 2007 до 25.05.2022 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 26.05.2022 вона звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач здійснив переведення пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак у зв`язку з переходом на пенсію за віком був застосований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у сумі 5426,60 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2019-2021 роки в сумі 10 846,37 грн. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/41746/23 передана 15.11.2023 до розгляду судді Парненко В.С.

У зв`язку з перебуванням судді Парненко В.С. на лікарняному, у період з 20.11.2023 по 24.11.2023 (включно), питання про відкриття провадження у справі вирішено у перший робочий день, після виходу з лікарняного.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 адміністративну справу прийнято до провадження та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, з підстав зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву та зазначає, що з 13.07.2007 позивачці призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак у подальшому на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивача було переведено на пенсію за віком з 25.05.2022. При цьому, на думку відповідача, показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення враховується при первинному призначенні пенсії, тому підстави для врахування при обчисленні розміру пенсії позивачу показника середньої заробітної плати 10846,37 грн. за 2019-2021 роки відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачка перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області з 2007 року.

Так, що у період з 2007 до 25.05.2022 позивачці була призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

26.05.2022 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про здійснення переведення її з пенсії на вислугу років на пенсію за віком.

За наслідком розгляду заяви позивачки відповідач своїм рішенням з 26.05.2022 її перевів на пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

08.05.2023 позивачка звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки (10 846,37 грн), відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

17.05.2023 відповідач своїм листом №1000-0202-8/74689 повідомив позивачку про те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стражу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Також, відповідач зазначив, що з 26.05.2022 позивачку переведено на пенсію за віком, що не є первинним призначенням пенсії, а є переведенням на інший вид пенсії. Розрахунок пенсії за віком проведено з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Крім того, у своєму листі відповідач зазначив про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році", якою визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у розмірі 1,11 (4888,83х1,11=5426,60), здійснено осучаснення раніше призначених пенсій. Розмір пенсії за віком обчислено з урахуванням страхового стажу позивачки 42 роки 3 місяців 3 дні. Коефіцієнт стажу складає - 0,42250.

Заробітна плата визначена за періоди з 01.07.2000 по 31.01.2014. Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески застосована у розмірі 6186,32 грн, індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить 0,91285, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить - 5647,18 грн (6186,32х0,91285).

Розмір пенсії позивачки за віком становить 2514,81 грн, де: 2385,93 грн розмір пенсії за віком та доплата за понаднормований стаж (за 12 років) 128,88 грн.

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка діяла на час призначення позивачу пенсії, передбачено види державних пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

За приписами пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

За правилами частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (надалі Закон №1058-ІV; тут та надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 2 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачці з 2007 пенсія призначена вперше за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.01.1991 №1788-ХІІ відтак, пенсія за віком повинна була бути призначена на підставі положень частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV.

Суд зазначає, що Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом, виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі №263/6611/17.

Поряд з цим, позивачці призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивачка звернулась вперше 25.05.2022.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26.03.2019 у справі №335/13242/16-а (2-а/335/33/2017), від 31.05.2019 у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017) та від 31.03.2020 у справі №348/1296/17.

З аналізу матеріалів справи, суд доходить висновку, що у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постановах від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, від 14 лютого 2018 року по справі №465/5246/17, від 23 жовтня 2018 у справі № 334/2653/17, від 13 грудня 2018 у справі №185/860/17, від 06 лютого 2019 року у справі №333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

За офіційною інформацією з сайту Пенсійного фонду України середня заробітна плата за 2019 рік становить 9205,19 грн, за 2020 рік - 10340,35 грн, за 2021 рік - 12993,56 грн.

Для призначення нових пенсій в 2022 році застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки, тобто за 2019-2021 роки, що складає 10846,37 грн.

Таким чином, відповідач у даному випадку мав призначити позивачці пенсію, а не перевести з одного виду пенсії на інший, та відповідно при призначенні пенсії застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки у частині щодо визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код в ; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, поштова адреса: вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, м. Київ, Подільський р-н, 004080), яке полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 гривень є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код в ; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, поштова адреса: вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, м. Київ, Подільський р-н, 004080) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) з врахуванням всіх періодів трудової діяльності до страхового стажу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в даній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позов задоволено частково на користь позивачки підлягають присудженню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500), яке полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 гривень.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл.) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) з врахуванням всіх періодів трудової діяльності до страхового стажу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки в розмірі 10846,37 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; юридична адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.