Справа № 500/7660/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/7660/23

11 січня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Дерех Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 19.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою також визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом.

Представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Вважає, що отримання позивачем листа відповідача від 17.11.2023 №64 001-5778/64 14 у відповідь на заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення д о суду в даному випадку, оскільки, на думку представника відповідача, такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 6 років після отримання сум грошового забезпечення у періоді з 01.2016 по 12.2018. Також, просить врахувати, що відповідно до норм ст. 233 КЗпП України, із врахуванням змін, внесених згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", починаючи з 01.07.2023 у позивача було три місяця для звернення до суду з даним позовом, тобто враховуючи строк дії карантину завершення такого строку припадає на 01.10.2023. Натомість, вказав, що позивач з даним позовом звернувся до суду 27.11.2023, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Позивач подала до суду заперечення на клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху. Вважає, що Закон України № 2352-IX від 01.07.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто його норми не мають зворотної дії в часі. Позивач вважає, що цей Закон містить норми прямої дії та поширює свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли та існують після набрання ним чинності, зокрема з 19.07.2022. При цьому, на думку позивача, тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізовано право на позов. Відповідно, тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред`явлено позов. За таких мов, просить врахувати, підстав для застосування змін, внесених згідно Закону №2352-ІХ до приписів ст. 233 КЗпП України, які набрали чинності з 19.07.2022, немає. З огляду на що, просить відмовити у задоволенні заявленого представником відповідача клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 240 КАС України визначено, що заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Спір в даній адміністративній справі виник з приводу неповного розрахунку при звільненні позивача з військової служби, зокрема, не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року та березень 2018 року, з приводу чого суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строки звернення до суду у справах щодо недотримання законодавства про оплату праці встановлені статтею 233 КЗпП України.

Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Разом з тим, Законом України № 2352-IX від 01.07.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" внесені зміни до норм КЗпП України.

Зокрема, частини 1 і 2ст. 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 1).

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч. 2).

Згідно чинної редакції ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Таким чином, строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, з 19.07.2022 (дата набрання чинності Законом № 2352) встановлено тримісячний строк, який обчислюється з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

При цьому, такий строк може бути поновлений судом в разі його пропуску з поважних причин за умови, якщо з дня отримання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Окрім цього, відповідно до п.1 Глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови КМУ від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, з 01.07.2023 року почав свій відлік тримісячний строк звернення до суду з позовами передбаченим статтею 233 КЗпП України.

У спірному випадку відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження вручення позивачу при звільненні повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Наказ про звільнення не може вважатися таким повідомленням, оскільки не містить сум нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення при звільненні.

Натомість, позивачем долучено до позовної заяви довідки про виплачене грошове забезпечення з період з 01.01. по 31.12.2016, з 01.01. по 31.12.2017, з 01.01. по 31.12.2018, які долучені як додатки до листа Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області №64 001-5778/64 14 від 17.11.2023.

З даним адміністративним позовом позивач звернулась до суду 27.11.2023, тобто у тримісячний строк з дня отримання повідомлення про виплачене грошове забезпечення.

Крім того, питання порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду порушувалось на стадії відкриття провадження в адміністративній справі.

На вимогу ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення із позовом до суду.

З огляду на викладене та за результатами дослідження клопотання та матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність поновлення позивачу строку звернення із позовом до суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 122, 240, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.01.2024.

Головуюча суддя Дерех Н.В.