Справа № 240/25912/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/25912/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до ст.29 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" в частині незарахування до страхового стажу періоду роботи з 1993 по 1999 роки.

зобов"язати відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи:

з 01.03.1993 по 31.03.1994

з 01.06.1194 по 30.07.1994

з 01.04.1995 по 31.05.1995

з 01.07.1995 по 31.08.1995

з 01.11.1995 по 31.12.1995

з 01.03.1996 по 31.06.1996

з 01.08.1996 по 30.05.1997

з 01.07.1997 по 31.08.1997

з 01.11.1997 по 31.08.1998

з 01.10.1998 по 30.09.1999

з 01.11.1999 по 31.12.1999.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні вказаних періодів роботи до трудового стажу, оскільки особа не може нести відповідальність за правильність заповнення трудової книжки роботодавцем. Крім того, у разі певних сумнівів у достовірності наданих документів, орган пенсійного фонду має повноваження їх перевірити у встановленому порядку.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що в архівній довідці №279 від 30.03.2023 про підтвердження стажу роботи позивача в колгоспі за спірні періоди, відсутнє посилання на первинні документи, на підставі яких вона складена та не містяться відомості про періоди роботи. У трудовій книжці такі відомості відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

19.04.2023, досягнувши 60-тирічного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заяву позивачу розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та прийнято рішення від 26.04.2023 №60 про відмову у призначенні пенсії.

У рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 10 років 8 місяців 8 днів.

За доданими документами не зараховано до страхового стажу період роботи з 1993 по 1999 роки відповідно до архівної довідки №279 від 30.03.2023, оскільки відсутні первинні документи. Період роботи у трудовій книжці відсутній.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень частин другої, четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положення статті 56 Закон 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку №637)

За приписами пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зважаючи на викладене, у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці, особа має право подати до органів пенсійного фонду довідку, що містить інформацію на підтвердження загального страхового стажу.

Спірним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком та зазначено, що за доданими документами не зараховано до страхового стажу період роботи з 1993 по 1999 роки відповідно до архівної довідки №279 від 30.03.2023, оскільки відсутні первинні документи. Період роботи у трудовій книжці відсутній.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на таке.

Так, як свідчать матеріали справи, у трудовій книжці позивач відсутні записи про роботу у період з 1993 по 1999 роки.

У зв"язку з цим, на підтвердження свого стажу у спірні періоди позивач надав відповідачу архівну довідку КУ "Ружинський трудовий архів" від 30.03.2023 №279 про періоди роботи у КСП "Маяк".

Відповідно до архівної довідки КУ "Ружинський трудовий архів" від 30.03.2023 №279, в архівному фонді КСП "Маяк" у стажевій книжці значиться ОСОБА_1 , її виходо - дні становлять :

1993 рік відпрацьовано 205 при встановленому мінімумі 150 днів,

1994 рік відпрацьовано 129 при встановленому мінімумі 150 днів,

1995 рік відпрацьовано 233 при встановленому мінімумі 150 днів,

1996 рік відпрацьовано 180 при встановленому мінімумі 120 днів,

1997 рік відпрацьовано 220 при встановленому мінімумі 120 днів,

1998 рік відпрацьовано 252 при встановленому мінімумі 120 днів,

1999 рік відпрацьовано 158 при встановленому мінімумі 120 днів.

В той же час, позивачем також надано архівну довідку КУ "Ружинський трудовий архів" від 30.03.2023 №280 про те, що позивач отримувала заробітну плату: з березня 1993 по грудень 1993, з січня 1994 по березень 1994, з червня 1994 по липень 1994, з вересня 1994 по грудень 1994, з квітня 1995 по травень 1995, з липня 1995 по серпень 1995, з листопада 1995 по грудень 1995, з березня 1996 по червень 1996, з серпня 1996 по грудень 1996, з січня 1997 по травень 1997, з липня 1997 по серпень 1997, з листопада 1997 по грудень 1997, з січня 1998 по серпень 1998, з жовтня 1998 по грудень 1998, з січня 1990 по вересень 1999, з листопада 1999 по грудень 1999.

Отже, вказаною довідкою підтверджується, що позивач у спірні періоди працювала у КСП "Маяк" та отримувала за це заробітну плату. При цьому, виконувала мінімуми трудової участі, про що вказано у архівній довідці від 30.03.2023 №279.

Щодо доводів відповідача про відсутність первинних документів, суд зазначає, що згідно частини 1 статті 44 цього Закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 3 цієї правової норми органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду У від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1).

Згідно положень пункту 4.3 цього Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, саме на орган Пенсійного фонду України законодавець поклав обов`язок щодо вчинення дій по перевірці достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію.

Однак, відповідачами не надано доказів на підтвердження вчинення таких дій.

Разом з тим, суд наголошує, що трудовий стаж позивача у спірні періоди у КСП "Маяк" підтверджується також архівною довідкою КУ "Ружинський трудовий архів" від 30.03.2023 №280 про розмір заробітної плати позивача.

Поряд із цим, слід наголосити, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової книжки, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Також, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої внесені такі відомості.

Отже, позивач не може нести відповідальність за відсутність записів у трудовій книжці.

Відповідачем не надано доказів того, що позивач не працювала у спірний період у КСП "Маяк", а надані архівні довідки містять достатньої інформації для призначення пенсії, а тому суд вважає за можливе вважати їх як належною інформацією, яка містить в собі доказову складову на підтвердження права позивача на пенсійне забезпечення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для неврахування спірних періодів до страхового стажу позивача, з огляду на що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до ст.29 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 1993 по 1999 роки є протиправним.

Згідно частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивачки, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивачки передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивачки, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність спірного рішення, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Оскільки при зверненні до суду з вказаним позовом позивачем було заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, відтак з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, Житомир,10003. ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.04.2023 №60 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.29 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 1993 по 1999 роки.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.03.1993 по 31.03.1994, з 01.06.1194 по 30.07.1994, з 01.04.1995 по 31.05.1995, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 01.11.1995 по 31.12.1995, з 01.03.1996 по 31.06.1996, з 01.08.1996 по 30.05.1997, з 01.07.1997 по 31.08.1997, з 01.11.1997 по 31.08.1998, з 01.10.1998 по 30.09.1999, з 01.11.1999 по 31.12.1999.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос