Справа № 140/22173/23
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Мачульський В.В.

10 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/22173/23 пров. № А/857/22093/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 140/22173/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2023р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (далі по тексту ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС») звернувся з позовом до Волинської митниці, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2, від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2023р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішеннями, апелянт Волинська митниця подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2023р. скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.03.2023р. ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС через уповноваженого декларанта ПП РЕСПЕКТ БРОК на митний пост Волинської митниці подав митні декларації №23UA33U5, №23UA87U3, №23UA00U0, №23UA80U0, №23UA41U5, №23UA42U4, №23UA44U4, згідно яких заявлено до митного оформлення наступні товари:

- товар №1 Морський карась морожений в поліблоках морський/, цілий з головами, не патраний, розмір 200+, не солений, без харчових добавок, приправ, інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, - вагою 19740 кг., ціна товару 16779,00 євро (МД №23UA47U5);

- товар №2 Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою - 21092 кг.; кг, ціна товару 10546,00 євро (МД №23UA87U3);

- товар №3 Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою - 21115 кг, ціна товару 10557,50 євро (МД №23UA00U0);

- товар №4 Оселедець морожений, цілий з головами, не патраний, розміром 450 +, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, 19512 кг, ціна товару 15609,60 євро (МД №23UA81U8);

- товар №5 5.1. Печінка свинна заморожена, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі приправ та інших домішок, вагою 15987. 5.2. Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою 4380 кг, ціна товару 7829,25 євро (МД №23UA41U5);

- товар №6 Сало свійських свиней бокове, морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізків без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі та приправ, інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою 20982 кг, ціна товару 10700,82 євро (МД №23UA42U4);

- товар №7 Ребра свійських свиней заморожені, без будь-якої кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій та приправ, інших домішок, не консервовані, вагою 20915 кг, ціна товару 16313,70 євро (МД №23UA44U4).

Ввезення товарів на митну територію України відбулося на підставі зовнішньоекономічних контрактів: № від 23.02.2023р., укладеного між ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС та компанією експортером TECHN- GROUP SP.O.O.. щодо ввезення товару №1, товару №2, товару №3, товару №7; №00032023 від 20.03.2023р., укладеного між ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС та компанією експортером POL-EXPORT щодо ввезення товару №4; № від 01.03.2023р., укладеного між ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС та компанією експортером PPM ECO-DAR GROUP SP.Z.O.O. щодо ввезення товару №5, товару №6.

Згідно умов зовнішньоекономічних контрактів продавець зобов`язується продати, а покупець купити товар вказаний у інвойсі. Товар поставляється партіями на умовах FCA, EXW. CPT, CIP (ІНКОТЕРМС 2010).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаних митних декларацій подані такі документи.

Товар №1: сертифікат якості від 24.03.2023; пакувальний лист від 24.03.2023; автотранспортна накладна FV2023/03/0264 від 24.03.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат від 24.03.2023; декларація про проходження товару від 24.03.2023; прейскурант від 24.03.2023; зовнішньоекономічний контракт № від 24.03.2023; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09.12.2020; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 27.03.2023; лист від експортера від 27.03.2023; митна декларація країни експорту №23PL301010E0388933.

Товар №2: сертифікат якості від 31.03.2023; рахунок-фактура FV2023/03/0271 від 31.03.2023; автотранспортна накладна 2324513 від 31.03.2023; сертифікат з перевезення (походження) від 31.03.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує оплату №31 від 31.03.2023; прейскурант (прайс-лист) від 24.03.2023; зовнішньоекономічний контракт № від 23.02.2023; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09.12.2020; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну від 03.04.2023; митна декларація країни експорту №23PL301010E0428834.

Товар №3: сертифікат якості від 23.03.2023; рахунок-фактура FV2023/03/0272 від 31.03.2023; автотранспортна накладна від 31.03.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат від 31.03.2023; сертифікат з перевезення (походження товару) від 31.03.2023; банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар №33 від 31.03.2023; прейскурант (прайс-лист) від 31.03.2023; зовнішньоекономічний контракт № від 23.02. 2023; договір про надання послуг митного брокера №73 від 09.12.2020; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту N23PL301010E0428842.

Товар №4: сертифікат якості від 05.01.2023; рахунок-фактура FV2023/03/0225 від 30.03.2023; автотранспортна накладна від 31.03.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат від 30.03.2023; банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар N22 від 30.03.2023. прейскурант (прайс-лист) від 30.03.2023; зовнішньоекономічний контракт N00032023 від 20.03.2023; договір про надання послуг митного брокера N73 від 09.12.2020; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту N23LTLC0100EK0E51E1.

Товар №5: сертифікат якості від 03.04.2023; рахунок-фактура EXK/29/2023 від 03.04.2023; автотранспортна накладна від 03.04.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат від 03.04.2023; сертифікат з перевезення (походження) від 03.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар N08 від 03.04.2023; прейскурант (прайс-лист) від 23.03.2023; зовнішньоекономічний контракт N від 01.03.2023; договір про надання послуг митного брокера N73 від 09.12.2020; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; Митна декларація країни експорту N23PL361010E0853370 від 03.04.2023.

Товар №6: сертифікат якості від 03.04.2023; рахунок-фактура EXK/30/2023 від 03.04.2023; автотранспортна накладна від 03.04.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат від 03.04.2023; сертифікат з перевезення (походження) від 03.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар N11 від 03.04.2023; прейскурант (прайс-лист) від 23.03.2023; зовнішньоекономічний контракт N від 01.03.2023; договір про надання послуг митного брокера N73 від 09.12.2020; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту N23PL301010E0853618 від 03.04.2023.

Товар №7: сертифікат якості від 05.01.2023; рахунок-фактура FV2023/04/00275 від 03.04.2023; автотранспортна накладна від 03.04.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат від 03.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується оплати за товар N19 від 03.04.2023. прейскурант (прайс-лист) від 03.04.2023; зовнішньоекономічний контракт N від 23.02.2023; договір про надання послуг митного брокера N73 від 09.12.2020; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0435988 від 03.04.2023.

Митний орган надіслав ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» повідомлення про надання додаткових документів з метою правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення з покликанням на розбіжності у поданих документах по, а саме:

- по МД від 27.03.2023 №23UA47U5: виписку з бухгалтерської документації; прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; банківські платіжні документи; проформу інвойс;- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

- по МД від 27.03.2023 №23UA87U3: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

- по МД від 27.03.2023 №23UA00U0: виписку з бухгалтерської документації; прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

- по МД від 27.03.2023 №23UA81U8: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; декларацію країни відправлення; банківський платіжний документ; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи.

- по МД від 27.03.2023 №23UA41U5: виписку з бухгалтерської документації; прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

- по МД від 27.03.2023 №23UA42U4: договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

- по МД від 27.03.2023 №23UA44U4: виписку з бухгалтерської документації; прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту);висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Листами-повідомленнями про надання додаткових пояснень та документів від 28.03.2023 №28/03-2023-01, від 04.04.2023 №04/04-2023, №04/04-2023-02, №04/04-2023-01, від 05.04.2023 №05/04-2023-01, №05/04-2023, від 06.04.2023 №06/04-2023-02, у відповідь на пропозицію щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС повідомив митний орган про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару.

За результатами поданих документів та пояснень Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2, від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2, від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2 та від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2.

Із змісту графи 33 вищевказаних рішень видно, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, а також містять розбіжності. Декларанту запропоновано надати в 10-денний строк додаткові документи для підтвердження митної вартості та у зв`язку із відмовою декларанта подати додаткові документи, за результатами проведення консультації шляхом обміну електронними повідомленнями, митну вартість визначено за резервним методом згідно ст.64 МК України, на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби:

- рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023 №UA205140/2023/000142/2 на рівні 1,49 Дол.США/кг за МД №UA205140/2023/19877 від 13.03.2023, з врахуванням положень ст. 64 МК України.;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 04.04.2023 №UA205140/2023/000179/2 на рівні 1,05 дол. США/кг за МД №UA209160/2023/2941 від 14.03.2023, з врахуванням положень ст. 64 МК України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 04.04.2023 №UA205140/2023/000180/2 на рівні 1,05 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/4407 від 20.01.2023, з врахуванням положень ст. 64 МК України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 04.04.2023 №UA205140/2023/000181/2 на рівні - 1,65 дол.США/кг за МД №UA209230/2023/028808 від 20.03.2023, №UA205140/2023/007167 від 30.01.2023, з врахуванням положень ст.64 МК України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 05.04.2023 №UA205140/2023/000184/2 на рівні - товар №1 - 0,65 Дол.США/кг за МД №UA209230/2023/17931 від 22.02.2023, на товар №2 - 1,5 Дол.США/кг за МД №UA205140/2023/25589 від 31.03.2023 з врахуванням положень ст.64 МК України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 05.04.2023 №UA205140/2023/000185/2 на рівні - 1.5 дол.США/кг за МД №UA209170/23/6411 від 27.01.2023., з врахуванням положень ст.64 МК України;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 06.04.2023 №UA205140/2023/000188/2 на рівні на - 1,60 Дол.США/кг за МД №UA205140/2022/7990 від 26.01.2022, МД №UA209170/2022/8739 від 05.02.2022, з врахуванням положень ст.64 МК України.

Крім того, Волинська митниця видала позивачу картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/001062, №UA205140/2023/001168, №UA205140/2023/001170, №UA205140/2023/001171, №UA205140/2023/001184, №UA205140/2023/001189, №UA205140/2023/001202.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.2 ст.51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Із змісту ст.52 МК України видно, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

ч.4,ч.5 ст.58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

ч.3 ст.53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Тобто, митний орган має повноваження вимагати додаткові документи у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім того, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду в постанові від 19.02.2019р. у справі № 805/2713/16-а.

Відповідно до ч.1-4 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

ч.1,ч.2 ст.53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5,ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч.1-3 ст.54 цього Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

ч.6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що обов`язок митного органу зазначати конкретні обставини, які викликали певні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Також, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019р. у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Поряд з цим, відповідно до норм ст.ст.51-58 МК України самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що як до митного оформлення, так і до суду ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС надав передбачені ст.53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема: рахунки-фактури (інвойси) FV2023/03/0264 від 24.03.2023, FV2023/03/0271 від 31.03.2023, FV2023/03/0272 від 31.03.2023, FV2023/03/0225 від 30.03.2023, EXK/29/2023 від 03.04.2023, EXK/30/2023 від 03.04.2023, FV2023/04/00275 від 03.04.2023;, копії МД країни-відправлення №23PL301010E0388933, №23PL301010E0428834, N23PL301010E042884, №23LTLC0100EK0E51E1, №23PL361010E0853370, N23PL301010E0853618, №23PL301010E0435988; прайс-листи продавця товару; сертифікат якості; банківські платіжні документи №31 від 31.03.2023, №33 від 31.03.2023, №22 від 30.03.2023, №08 від 03.04.2023, №11 від 03.04.2023, №19 від 03.04.2023.

Колегія суддів зазначає, що ціна товару, відображена у рахунках-фактурах відповідає ціні, яка зазначена у відповідних прайс-листах (з урахуванням ціни за 1 кг товару) та платіжних документах.

Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні ознаки підробки або розбіжності щодо вартості товару, та документи містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

В рішеннях про коригування митної вартості товарів митний орган вказує на те, що згідно п.6 контракту № від 23.02.2023р. умови оплати вказуються в проформах-інвойсах, однак вони не подані до митного оформлення, а прайс-листи містять інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано, де має міститись інформація для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що умовами контракту № від 23.02.2023р., укладеного між ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС та іноземною компанією TECHNO GROUP SP. Z O.O., визначено, що умови оплати вказуються у проформах-інвойсах і інвойсах і можуть включати в себе: передоплату, оплату за фактом поставки та/чи оплату з відстрочкою платежу (п. 6 даного контракту). Відсутність визначення умов оплати у поданих рахунках-фактурах та ненадання декларантом проформ-інвойсів, за наявності поданих митниці платіжних документів про оплату за товар (відображені у картках відмови), не позбавляло митного органу дійти висновку про передоплату за отриманий товар та перевірити відповідність числових значень митної вартості у поданих документах. А тому суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що декларантом не подано документів, необхідних для визначення митної вартості.

Також ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС надав митному органу прайс-листи від продавця товару, а не від виробника товару, оскільки у господарських відносинах перебував саме із продавцем товару. Відсутність прайс-листів від виробника товару для загального (широкого) кола покупців та щодо усього асортименту продукції, який виробник пропонує для продажу, за наявності поданих документів, які надають можливість перевірити правильність числових значень митної вартості, визначеної за першим методом, не є підставою для витребовування у декларанта додаткових документів та в подальшому для коригування митної вартості за резервним методом.

Відображення ціни товару у митних деклараціях країни-відправлення в іншій валюті (польський злотий), ніж та, яка зазначена у рахунках-фактурах (євро чи долар США) не є розбіжністю у поданих документах щодо числових значень митної вартості, оскільки митна вартість визначається з врахуванням фактурної вартості товару, а не вартості, яка відображена у митних деклараціях країни-відправлення. До того ж, ціна товару, яка відображена у митних деклараціях країни-відправлення у валюті польський злотий, є конвертованою по відношенню до валюти, яка зазначена в рахунках-фактурах, однак з урахуванням курсу валют станом на дату заповнення таких декларацій країни-відправлення, а не станом на дату складення відповідних рахунків-фактур, а тому курсова різниця не може свідчити про розбіжність у поданих документах та заниження декларантом ціни товару. При цьому, декларантом подано митному органу відомості щодо конвертації валют . Митний орган в оскаржуваних рішеннях не навів аргументованих підстав для неврахування таких пояснень позивача, а також не зазначив в чому полягає неможливість пересвідчитися митному органу у правильності такої конвертації валют.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 28.03.2023р. №UA205140/2023/000179/2 контролюючий орган також вказав на розбіжність щодо умов поставки. Так, відповідно до автотранспортної накладної від 31.03.2023р. №2324513 умови поставки зазначені FCA-Olst, що суперечить умовам поставки, зазначеним в рахунку-фактурі від 31.03.2023р. №FV2023/03/0271 - СРТ Луцьк.

Щодо такої розбіжності ТзОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС пояснив листом-повідомленням про надання додаткових пояснень та документів №04/04-2023 від 04.04.2023р., де зазначив про помилковість відображення у автотранспортній накладній умов поставки FCA- Olst, оскільки вірними умовами поставки є СРТ Луцьк, про що міститься інформація у рахунку-фактурі 31.03.2023р. №FV2023/03/0271. До того ж, графа 14 цієї автотранспортної накладної містить умови оплати, а не умови поставки товару, які визначається у рахунку-фактурі. Така помилка у автотранспортній накладній, за наявності інших документів, що надають можливість встановити умови поставки та перевірити числові значення задекларованої митної вартості за першим методом, з врахуванням пояснень декларанта, не є підставою для коригування митної вартості за резервним методом.

Одночасно, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в копіях митних декларацій країни-відправлення від числове значення вартості товару становить злоті, проте в рахунку-фактури вартість товару зазначена в євро.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що в такому випадку митний орган мав можливість самостійно здійснити конвертацію валют та перевірити правильність визначення митної вартості з урахуванням ціни товару, яка зазначена у рахунку-фактурі у валюті долар США по відношенню до ціни, яка визначена у митній декларації країни-відправлення у валюті польський злотий. У рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідач не навів доказів заниження позивачем фактурної вартості у порівнянні із статистичною вартістю, яка відображена у декларації країни-відправлення.

Можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018р. у справі №815/228/17 дійшов висновків, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Разом з тим, слід зазначити, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

ч.7 ст.54 МК України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019р. у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019р. у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019р. у справі № 820/6315/15 колегія суддів зазначає, що вимоги ч.3-ч.4 ст.53 та ч.2 ст.58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Митний орган не навів жодних обставин та не надав доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування додаткових документів, зокрема, що позивач в митних деклараціях зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларацій недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, тобто відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Надаючи оцінку доводам апелянта, покладеним в основу прийняття оспорюваних рішень про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновків, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви митного органу, митний орган не мав достатніх та обґрунтованих підстав для невизнання митної вартості товару задекларованого позивачем, враховуючи таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Разом з тим, обов`язок органу доходів і зборів обґрунтовувати причини та порядок здійснення коригування митної вартості встановлюється Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 598.

Так, відповідно до п. 2.1 вказаних Правил № 598, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосування резервного методі (ст.64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувались митним органом при її визначенні. Покликання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначені митної вартості відповідно до положень ст.59, ст.60, ст.64 кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційний умов тощо.

Тобто, рішення про коригування митної вартості не може ґрунтуватись на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару.

Проте, з огляду на те, що позивач надав вичерпні документи на підтвердження митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що у митного органу були наявні достатні документи, які підтверджують числові значення всіх складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни товару.

Усі документи, надані до митного оформлення позивачем не містять розбіжностей та визначають єдину ціну товару.

Колегія суддів погоджується також з висновками суду першої інстанції, що декларант надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару за основним (першим) методом.

До кожної партії товарів позивач надавав і сертифікати якості і міжнародні ветеринарні сертифікати, вагові та вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, відомості про відправника та отримувача також кореспондуються між собою, тому не повинні викликати ніяких сумнівів.

Апеляційний суд наголошує, що Волинська митниця як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані позивачем документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019р. у справі №826/2313/16, від 13.06.2019р. у справі №820/6315/15, суд зазначив, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Волинської митниці діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог ст.77КАС України не довів наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом. Зазначене, в свою чергу, дає підстави вважати, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови є протиправними, які слід скасувати.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 27.06.2019р. у справі № 803/667/17, від 02.04.2019р. у справі № 809/784/19, від 06.03.2019р. у справі № 809/278/17, від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/1. від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019р. у справі № 820/636/17, від 21.01.2020р. у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020р. у справі № 810/1175/16, від 26.01.2021р. у справі № 826/13892/16).

Стосовно доводів апелянта на завищену вартість витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає про таке.

Із змісту ст.134 КАС України видно, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як видно з матеріалів справи (договору про надання правової допомоги від 01.02.2023, рахунку-фактури № 425 від 06.06.2023, акту приймання передачі наданих послуг № 425, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу від 06.06.2023 № 06/06-01 платіжного доручення від 06.06.2023 №1222, (т.1, а.с.20, 149-153) позивач сплатив Адвокатському бюро Крючкова кошти в загальній сумі 16 000,00 грн., на оплату правової допомоги, яка відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу складається з: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права (30 хв) ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів (1,5 год); подання письмових пояснень на вимогу митного органу (2 год); пошук інформації щодо контрагента у мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції (1 год); складання стратегії представництва товариства у суді щодо даної справи та вивчення судової практики з відповідних правовідносин (3 год); вивчення судової практики з відповідних правовідносин (2 год), складання та подання позовної заяви (3 год);. Орієнтовна сума витрат на правову допомогу становить 16 000,00 грн.

Отже, колегія суддів вважає. що суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з суб`єкта владних повноважень в користь позивача 5000,00 із суми 16000,00грн. Тому, відсутні підстави для подальшого зменшення суми витрат на правничу допомогу.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 140/22173/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 10.01.2024р.