Справа № 240/28623/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/28623/23

категорія 106020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, В/ч НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення, а також про визнання протиправними дій щодо виплати одноразової грошової при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення, невиплати грошової компенсації за речове майно та щодо не проведення своєчасного розрахунку при звільнення та зобов`язання вчинити відповідні дії та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, надано час для подання відзиву на позовну заяву та витребувано у відповідача відомості щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із зазначенням базового місяця використаного при розрахунку; інформацію (рапорти) ОСОБА_1 щодо проведення виплати компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 01 січня 2018 року, довідки про вартість речового майна, що належало до видачі; інформацію щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з обрахунком її розміру, який виплачений ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду, відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому указує, що ОСОБА_1 було нараховано та виплачено індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2016 року відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року по справі 240/5016/18. Стосовно інформації щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з обрахунком її розміру, надали витяг з розрахунково-платіжної відомості №151 від 21 червня 2018 року. Всі інші документи військова частина не має можливості надати, оскільки документи за зазначений період були знищені в екстреному порядку під час повномасштабного вторгнення російської федерації 24 лютого 2022 року з метою запобігання витоку інформації та заволодіння нею ворогом.

Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання цієї ухвали, з підтвердженням направлення іншій стороні, докази знищення документів, що містили інформацію, яка б підтверджувала нарахування та виплату ОСОБА_1 спірних виплат, зокрема, але не виключно, акти про знищення? та зупинено провадження у справі.

На виконання вимог ухвали суду відповідач подав витребувані судом докази, а саме копію телеграми Командування Десантно-штурмових військ ЗСУ від 25 лютого 2022 року №117/1772; копію акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду фінансової служби №612 від 16 березня 2023 року. Указано, що документи які містили інформацію, яка б підтверджувала нарахування та виплату ОСОБА_1 спірних виплат, були долучені до меморіального ордеру №17/14 (пункт 12 акту). Крім цього, Військовою частиною було здійснено електронний запит в АТ КБ "ПриватБанк" щодо отримання відомостей з реєстру зарахувань за РНОКПП ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ). На вказаний запит отримано відповідь, що протягом 2019 року було 2 зарахування від військової частини в квітні та липні. Саме зарахування, яке було здійснено в квітні 2019 року і є компенсація за неотримане речове майно ОСОБА_1 , а в липні 2019 року здійснена виплата індексації грошового забезпечення за рішенням суду.

Ухвалою суду від 10 січня 2024 року поновлено провадження у справі.

При вирішенні питання щодо можливості продовження розгляду цієї справи, суд ураховує таке.

З наданих відповідачем доказів, судом установлено, що позивач вже звертався до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати індексації в зазначений в позовній заяві період.

Житомирським окружним адміністративним судом у справі № 240/5016/18 ухвалено рішення, яким Військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день виключення зі списків особового складу частини (01 червня 2018 року) із встановленням базового місяця для обчислення індексації січень 2016 року.

На виконання рішення суду, 29 липня 2019 року позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 39930,20 грн. Також 24 квітня 2019 року відповідач провів виплати позивачу компенсацію за неотримане речове майно.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 цієї правової норми для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Так, згідно частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд звертає увагу, що предметом цього спору є, серед іншого, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні.

Відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, яка узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України і статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

11 лютого 2021 року Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №240/532/20 дійшов висновку, що строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2023 року у справі №160/914/23.

Таким чином, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є місячний строк.

Суд зазначає, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Відтак, перебіг місячного строку звернення до суду із заявленою позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині нарахування і виплати індексації та компенсації вартості неотриманого речового майна розпочався з дня фактичного (остаточного) розрахунку з ОСОБА_1 , які проведено відповідачем 29 липня та 24 квітня 2019 року, відповідно, що підтверджується відомістю зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) .

Однак з цим позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 29 вересня 2023 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Однак, обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження підстав пропуску такого строку позивач не надав.

При цьому, позивачу необхідно надати докази на спростування тверджень відповідача щодо виплачених йому індексації грошового забезпечення та компенсації за речове майно.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом 10 днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині нарахування і виплати індексації та компенсації вартості неотриманого речового майна, наявні підстави для залишення позову без руху та надання позивачу строку для усунення визначених у цій ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску процесуального строку.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява у відповідній частині буде залишена без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис