Справа № 200/1690/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року справа №200/1690/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 200/1690/23 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії за № 32 від 07.02.2023; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву від 29.01.2023 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу згідно з частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV періоди роботи з 13.01.1997 по 26.02.1997, з 26.02.1997 по 16.09.1997, з 01.10.1997 по 31.12.1998, з 01.01.1999 по 21.04.1999, з 01.01.2003 по 31.03.2003, з 08.11.2003 по 31.12.2003, з 01.04.2004 по 31.12.2006, з 01.04.2020 по 12.07.2020.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, проте отримав відмову в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до уточнюючих довідок та даних реєстру застрахованих осіб. Відмову у зарахуванні пільгового та страхового стажу позивач вважає протиправною, оскільки трудова книжка містить необхідні записи про роботу, додатково надані довідки на підтвердження пільгового періоду роботи, в зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 200/1690/23 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за № 32 від 07.02.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.01.2023 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 13.01.1997 по 26.02.1997, з 26.02.1997 по 16.09.1997, з 01.10.1997 по 31.12.1998, з 01.01.1999 по 21.04.1999, з 01.01.2003 по 31.03.2003, з 08.11.2003 по 31.12.2003, з 01.04.2004 по 31.12.2006, з 01.04.2020 по 12.07.2020.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом не враховано, що пільговий стаж зараховано за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 , згідно з копією паспорта позивача серії НОМЕР_2 .

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.01.2023 та доданих до неї документів Головне управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийняло рішення № 32 від 07.02.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного стажу 25 років.

Згідно з наданими документами страховий стаж позивача становить 29 років 7 місяців, страховий стаж з урахуванням кратності - 49 років 7 місяців. Пільговий стаж становить 20 років 0 місяців 16 днів.

До страхового стажу не зараховано:

період роботи на гідрошахті Красноармійська з 01.10.1997 року по 24.01.1999 рік, так як не підтверджено правомірність видачі довідки про пільговий характер роботи №1/2346 від 20.12.2022 не правонаступником, періоди зараховано частково відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

період роботи з 2005 по 2006 рік в ВСП Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля оскільки відповідно до відомостей по спеціальному стажу, що міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутня інформація по спеціальному стажу.

Відповідно до довідки-розрахунку стажу по формі РС-право випливає що до пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 13.01.1997 по 26.02.1997, з 26.02.1997 по 16.09.1997, з 01.10.1997 по 31.12.1998, з 01.04.1999 по 21.04.1999, з 01.01.2003 по 31.03.2003. з 08.11.2003 по 31.12.2003, з 01.04.2004 по 31.12.2006, з 01.04.2020 по 12.07.2020.

До матеріалів справи додана копія трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 14.08.1993, відповідно до якої позивач в спірний період працював:

на шахті імені РСЧА ДХК Добропіллявугілля

з 13.01.1997 учнем гірника підземного,

з 26.02.1997 по 16.09.1997 гірником підземним з повним робочим днем в шахті,

на ДВАТ гідрошахта Красноармійська

з 01.10.1997 по 21.04.1999 гірником підземним з повним робочим днем в шахті,

на ДВАТ шахта Алмазна ДХК Добропіллявугілля

з 14.02.2000 по 25.01.2021 гірником, учнем електрослюсаря та електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті.

Зазначені записи містять відповідні посилання на номери наказів, печатки підприємств та підписи відповідальних осіб.

Додатково позивачем надані уточнюючі довідки про пільговий характер роботи що передбачені Списком №1 за № 1/2396, № 1/2397 від 20.12.2022, № 1/105 від 23.01.2023, довідка про спуски № 1/2399 від 20.12.2022, видані ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля, копії витягів із наказів про проведення атестації робочих місць.

Згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 вищезазначені періоди трудової діяльності ОСОБА_1 зараховано, як спец.стаж за кодом НОМЕР_4 та ЗП3014А2 .

Пільговий стаж за періоди роботи, які зазначені у вказаних вище уточнюючих довідках, зараховано відповідно до відомостей трудової книжки та даних які містяться в системі персоніфікованого обліку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.7, 1.8 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до підпункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Під час розгляду справи судом встановлено, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період які є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача. Порядком передбачено тільки у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження саме спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача в період з 13.01.1997 по 26.02.1997 учнем гірника підземного, учнем електрослюсаря, суд вказує, що передбачене слово "учень" відповідним додатком до чинного Національного класифікатора України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327 застосовується до професійних назв робіт робітників середньої кваліфікації на час проходження первинної професійної підготовки особами, яких прийнято на роботу.

Похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, дублювання, збереження коду новоутвореної професії (примітка 1 до Додатка В).

Якщо назва професії працівника утворюється за допомогою передбаченого Додатком В, у тому числі "учень", із дотриманням зазначених вище умов, право його на пенсію за віком на пільгових умовах та інші пільги і компенсації визначаються на тих самих умовах, що і працівникові базової професії.

Професії (посади) позивача, за якими позивач працював у спірні періоди, відносяться до Списку № 1.

Матеріали справи свідчать, що відповідний спеціальний (пільговий) стаж роботи позивача за Списком № 1 у спірні періоди підтверджується записами в трудовій книжці. Отже професія учень гірника підземного, учень електрослюсаря створює правові підстави на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за Списком № 1, а тому підлягають зарахуванню до періоду праці, що зараховується до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1.

Посилання відповідача на неправомірність видачі довідки представником ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля № 1/2396 (помилково зазначена відповідачем за № 1/2346) від 20.12.2022, оскільки підприємство не є правонаступником гідрошахти Красноармійська суперечить відомостям історичної довідки №1/2397 від 20.12.2022.

Крім того згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу (Форма ОК-5), увесь спірний стаж роботи позивача обліковується як спецстаж, який у свою чергу підтверджує наявність у позивача пільгового стажу роботи за цей час. При цьому, відповідачем частково не зараховано період роботи позивача з 2004 по 2006 роки до пільгового стажу відповідно до даних персоніфікованого обліку без врахування відсутності змін умов праці позивача відповідно до записів трудової книжки.

Таким чином, судом встановлено, що під час розгляду заяви позивача відповідач неналежно розглянув надані документи при призначені пенсії та безпідставно не прийняв до уваги усі записи трудової книжки щодо роботи ОСОБА_1 .

Щодо способу захисту порушених прав позивача суд вказує, що дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, оцінюючи обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним рішення ГУ ПФУ в Рівненській області № 32 від 07.02.2023 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи 13.01.1997 по 26.02.1997, з 26.02.1997 по 16.09.1997, з 01.10.1997 по 31.12.1998, з 01.01.1999 по 21.04.1999, з 01.01.2003 по 31.03.2003, з 08.11.2003 по 31.12.2003, з 01.04.2004 по 31.12.2006, з 01.04.2020 по 12.07.2020.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 200/1690/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 200/1690/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 11 січня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко