Справа № 420/26762/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 січня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Департаменту патрульної поліції про залишення позову без розгляду у справі №420/2676223,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції (2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у листопаді та грудні 2015 року, у 2016 році за жоден місяць, окрім листопада, у 2017 році за жоден місяць, окрім червня, у 2018 році за січень-червень включно, за жовтень та грудень; у 2019 році за вересень та листопад; у 2021 році за квітень, у 2023 році за квітень та липень;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції (2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за листопад та грудень 2015 року, за усі місяці 2016 року, окрім листопада, за усі місяці 2017 року, окрім червня, за січень-червень включно, жовтень та грудень 2018 року; за вересень та листопад 2019 року; за квітень 2021 року, за квітень та липень 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції (2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для оздоровлення за 2015 та 2023 роки

- зобов`язати Департамент патрульної поліції (2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2015 та 2023 роки;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції (2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2019 роки, включно;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції (2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2019 роки, включно;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції (2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2): у червні, вересні, жовтні та листопаді 2020 року, за усі місяці 2021 року, окрім липня, у 2022 та 2023 роках;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції (2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2): за червень, вересень, жовтень та листопад 2020 року, за усі місяці 2021 року, окрім липня, за 2022 та 2023 роки. 9. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції (2) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні відпустки за 2015-2022 роки, включно;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції (2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки за 2015-2022 роки, включно.

Ухвалою від 09.10.2023 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначено, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду, визначений ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Розглянувши клопотання представника відповідача та матеріали справи в частині, що стосуються поданого клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022 року).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі N 260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі N 460/17052/21.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Враховуючи вищевикладене, право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком, а враховуючи, що станом на час виникнення спірних правовідносин діяв карантин, установлений Кабінетом Міністрів України, тому строк визначений частиною другою статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, не підлягає застосуванню, так як такий продовжено на строк дії карантину,.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Позовну заяву подано до суду 03.10.2023 року, тобто в строки, визначені приписами чинного законодавства України, з урахуванням п. 1 Прикінцевих положень КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 240, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Департаменту патрульної поліції про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Самойлюк