Справа № 569/351/23
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/351/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.,

при секретарі - Фурдись В.О.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до Рівненського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення звернулась ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 21 грудня 2022 року провідним спеціалістом Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області Федюком А.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МРВ №000564. На підставі даного протоколу про адміністративне правопорушення 21 грудня 2022 року заступником начальника відділу Рівненського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області Рябчук О.П. було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення серії ПН МРВ №000564 від 21 грудня 2022 року у вигляді штрафу у розмірі 2040,00 грн. В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено, що нібито на думку відповідача, позивач ухиляється з 09 грудня 2022 року від виїзду з України після закінчення терміну перебування. Позивач вважає, що дана постанова незаконна, складена з порушенням положень КУпАП, виклад обставин справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Вказує, що позивач повідомила, що разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_2 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак на вказану адресу не отримувала жодного повідомлення щодо обміну посвідки на тимчасове проживання, на яке посилається у своєму рішенні відповідач. Крім того, позивач повідомила, що у встановлений законом строк разом зі своїм чоловіком звернулася ще у березні 2022 року, заздалегідь з метою оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання до паспортного сервісу ДП «Документ» за адресою: м. Рівне, вул. 16-го Липня, 6а, однак їй в присутності її чоловіка повідомили про те, що наразі документи не приймаються, чекайте прийнятого законодавства (нормативно-правового акту), який дасть змогу скористатися правом та подати документи. До 21 грудня 2022 року, як зазначає позивач, вона зі своїм чоловіком неодноразово телефонували за номером НОМЕР_1 (номер телефону паспортного сервісу ДП «Документ»), що не дало ніяких результатів, отримували відповідь, що наразі відсутній нормативно-правовий акт, який би давав право на подачу документів, документи не приймаються. Більше того, 21 грудня 2022 року, як позивач зазначає, що вона зі своїм чоловіком приходили до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, де їй і було вручено оскаржувану постанову.

Обгрунтовує, що позивач не знала про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 01 грудня 2022 року №1232 «Деякі питання надання Державною міграційною службою адміністративних послуг в умовах воєнного стану» їй було надано право на оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання, їй не повідомляли про існування даного права, не надсилав відповідач жодних повідомлень стосовно цього, чим і було порушено її право на подання документів щодо оформлення обміну посвідки на тимчасове проживання, хоча заздалегідь позивач бажала здійснити обмін посвідки на тимчасове проживання, неодноразово телефонувала та намагалася виконати всі вимоги закону, вчинила всі необхідні та належні дії, однак документи, як зазначила позивач у неї відмовилися приймати. Позивач вчинила всі можливі дії, необхідні для оформлення нової (обміну) посвідки на тимчасове проживання в Україні. Зазначила, що перебуває на території України не перший рік, має тісні соціальні зв'язки та являється дружиною громадянина України. Більш того, повернення до країни-походження, а саме до держави-агресора неможливе внаслідок загрози життю, безпеці та свободі. Оскільки як повідомила позивач, вона не розділяє поглядів керівництва російської федерації, що явно свідчить про те, що вона може стати жертвою переслідувань в країні походження через її політичні переконання та громадянську позицію на підтримку українського народу.

Враховуючи вищевикладене, вважає що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 липня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

20 липня 2023 року представником відповідача Драпчинською Л.А. подано до суду відзив, в якому просить суд в задоволенні позовної заяви про скасування постанови Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України про накладення адміністративного стягнення від 21 грудня 2022 року ПРМРВ №000564 відмовити. Вважає позов безпідставним, таким що не відповідає дійсним обставинам справи, не ґрунтується на вимогах законодавчих актів, а тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у відзиві та наданих представником відповідача доказах, позивач є іноземкою та здійснила останній в'їзд в Україну 12 серпня 2021 року з метою возз'єднання сім'ї. Одружена з громадянином України ОСОБА_2 . Під час здійснення заходів щодо ідентифікації особи за обліками УДМС у Рівненській області було встановлено, що іноземка 26 квітня 2021 року була документована посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 , підстава для оформлення - возз'єднання сім'ї, терміном дії до 25 квітня 2022 року. Повторно із заявою щодо продовження терміну перебування та обміну посвідки на тимчасове проживання до УДМС у Рівненській області не зверталася, незважаючи на надіслане 10 листопада 2022 року за адресою проживання повідомлення про необхідність протягом 30 календарних днів, починаючи з 09 листопада 2022 року звернутися за обміном посвідки до територіальних підрозділів УДМС у Рівненській області, в зв'язку із прийнятими Постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 01 листопада 2022 року «Деякі питання надання Державною міграційною службою адміністративних послуг в умовах воєнного стану» змінами. Після дати 09 грудня 2022 року (закінчення дозволеного терміну перебування та закінчення терміну дії посвідки на тимчасове проживання) іноземка за межі України не виїхала та вважається такою, що порушила правила перебування в Україні.

Таким чином, іноземкою вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, а саме порушення правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебув неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України порушення іноземцями та особами без громадянства. 21 грудня 2022 року за порушення правил перебування на території України (ухилення від виїзду після закінчення відповідного строку перебування іноземка була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУПАП (протокол серії ПР МРВ № 000564 від 21 грудня 2022 року). За наслідками розгляду протоколу на іноземку накладено штраф в розмірі 2040,00 грн. Штраф сплачений.

Під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення визнання в Україні біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, під час в'їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України і перебуває на території України протягом часу, необхідного для звернення із заявою про надання притулку чи заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» не встановлені.

Обставини, що визначені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом № 825 від 28 серпня 2013 року та передбачають прийняття рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення також не встановлені.

Доказів звернення до УДМС у Рівненській області з питань продовження строку перебування на території України не здобуто.

Іноземка продовжує ухилятися від виїзду з території держави у встановлені законом строки. Свої дії пояснила непоінформованістю зі змінами в законодавстві України щодо врегулювання питання обміну посвідки громадянам росії. Одночасно суду не надано доказів наявності законних підстав для перебування позивача на території України більше граничного строку, встановленого Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22 вересня 2011 року (далі - Закон №3773-VI) для тимчасового в'їзду іноземців. Не надано доказів на підтвердження вжиття заходів спрямованих на легалізації свого перебування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представники позивача - адвокат Дупак В.Г. заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у адміністративному позові та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МРВ №000564 від 21 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, винесену заступником начальника відділу Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області Рябчук О.П. за ч. 1 ст. 203 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 2040 грн. 00 коп. та закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП.

В судовому засіданні представник відповідача Рівненського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області Тітковець Ж.В. просить в задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 повністю підтримав позицію позивача та її представника.

Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в ростовській області, росія, що підтверджується копією паспорта громадянина російської федерації НОМЕР_5, виданим 02 листопада 2018 року, орган видачі МВД 61016.

З дослідженої в судовому засіданні посвідки на тимчасове проживання вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - російська федерація, громадянство російської федерації, видана посвідка на тимчасове проживання 26 квітня 2021 року № НОМЕР_2 , орган видачі - 5601, дата закінчення строку дії посвідки - 25 квітня 2022 року.

З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка російської федерації, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України зареєстрували шлюб 02 квітня 2021 року про що Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) складено відповідний запис №441. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МРВ №000564 від 21 грудня 2022 року, складеним Рівненським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області провідним спеціалістом Федюком А.А. вбачається, що 21 грудня 2022 року о 12:20 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка порушила правила перебування в Україні з 09.12.2022 року і ухилилася від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, що є порушенням ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 , за що передбачена відповідальність відповідно до частини 1 ст. 203 КУпАП.

З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про адміністративне стягнення серії ПН МРВ №000564 від 21 грудня 2022 року вбачається, що уповноваженою посадовою особою Державної міграційної служби України, Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, заступником начальника відділу Рябчук О.П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , не працює, про порушення ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року та на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МРВ № 000564 від 21 грудня 2022 року, який складено провідним спеціалістом Федюком А . А , установила: 21 грудня 2022 року о 12:20 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка порушила правила перебування в Україні з 09.12.2022 року і ухилилася від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, що є порушенням ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 , за що передбачена відповідальність відповідно до частини 1 ст. 203 КУпАП. Обставини, що пом'якшують відповідальність - відсутні. Обставини, що обтяжують відповідальність - відсутні. Постановила: відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: не працює, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2040 грн. 00 коп. Штраф відповідно до цієї постанови сплачено ОСОБА_1 , про що свідчить відмітка в постанові, де зазначено, що постанова виконана ОСОБА_1 21 грудня 2002 року, квитанція № 94377449.

З дослідженої в судовому засіданні копії рішення № 39 від 21 грудня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 , громадянство російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженої заступником начальника Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області Рябчук О. вбачається, що 21 грудня 2022 року в м. Рівне, вул.Словацького, 3 мною, провідним спеціалістом Федюком А. за результатами розгляду матеріалів щодо громадянки ОСОБА_1 установлено: громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснила в'їзд в Україну 12 серпня 2021 року через КПП «Гоптівка» за паспортом НОМЕР_4 від 02.11.2018 року. Приїхала в Україну у приватних справах до громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 26.04.2021 була документована посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 терміном дії до 25.04.2022. Рівненським МВ УДМС у Рівненській області на адресу фактичного проживання іноземки: АДРЕСА_1 будо надіслано повідомлення №5610.2-1375/5610.1-22 від 10.11.2022 про необхідність обміну посвідки на тимчасове проживання. Однак, іноземка за обміном посвідки вчасно не звернулася та територію України вчасно не залишила (09 грудня 2022 року закінчився дозволений строк перебування громадянки ОСОБА_1 на території України), чим порушила законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. 21.12.2022 ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП (протокол МРВ 000564) та на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2040 гривень. Під час вирішення питання про примусове повернення громадянки російської федерації ОСОБА_1 встановлено, що іноземка не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть були примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішено: примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянку російської федерації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язати її покинути територію України у термін до 19.01.2023 року. Зазначене рішення може бути оскаржене в суді. Громадянці російської федерації ОСОБА_1 повідомлено, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інтересів національної безпеки України чи охорони громадянського порядку, прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні прийнято рішення про її примусове повернення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до п.п. 1,2,3 Положення про Державну міграційної служби затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Державна міграційна служба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Державної міграційної служби є: 1) реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів; 2) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідно до пп. 9 п. 4 Положення, Державна міграційна служба відповідно до покладених на неї завдань: приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 якого возз`єднання сім`ї це - в`їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім`ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім`ї в Україні, з метою спільного проживання сім`ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України.

Пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону №3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Частиною 3 статті 3 Закону встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частин 1, 3 статті 9 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону № 3773-VI в`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється іноземців та осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянами України, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання.

Посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні (пункт 18 частини 1статті 1 Закону № 3773-VI).

Відповідно до частини 14 статті 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Згідно з частиною 14 статті 5 Закону №3773-VI встановлено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування.

Строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства у випадку, визначеному частиною 14 статті 4 Закону № 3773-VI становить один рік. Строк дії посвідки на тимчасове проживання може бути продовжено необмежену кількість разів, за наявності підстав, передбачених законом.

Отже, наведені норми Закону №3773-VI передбачають право для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України з метою возз`єднання сім`ї за наявності укладеного шлюбу з громадянином України та посвідки на тимчасове проживання. Посвідка про тимчасове проживання на території України видається на підставі заяви іноземця та документу, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України та діє строком до одного року з можливістю її подальшого подовження.

При цьому, приписами чинного законодавства встановлено чіткий порядок дій органу міграційної служби щодо розгляду поданих заяв іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, для оформлення посвідок.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована РМВ УДМС України в Рівненській області посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 терміном дії до 25 квітня 2022 року, підстава для оформлення - возз`єднання сім`ї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322) відповідно до пункту 1 якого посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Пунктом 67 Порядку № 322, передбачено, що після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк знятися з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 322 обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання.

Згідно із п. 19 Порядку № 322 у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Відповідно до абз. 3 п. 21 Порядку № 322 іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

Пунктом 39 Порядку № 322 встановлено, що для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи: 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3 і 4 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником); 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Відповідно до положень пунктів 53-59 Порядку № 322 видача іноземцеві або особі без громадянства посвідки здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для її оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обміну.

У разі отримання посвідки законним представником він подає документ, що посвідчує його особу. Для отримання нової посвідки іноземець або особа без громадянства здають посвідку, що подавалася для обміну у випадку, зазначеному в пункті 19 цього Порядку.

Під час видачі посвідки проводиться процедура верифікації. Іноземець або особа без громадянства візуально перевіряють персональні дані, внесені до посвідки.

До заяви-анкети вносяться: 1) відомості про те, що іноземець або особа без громадянства здала посвідку, із зазначенням реквізитів посвідки (крім випадку, зазначеного в пункті 6 цього Порядку); 2) підпис іноземця або особи без громадянства із зазначенням дати отримання посвідки. Якщо іноземець або особа без громадянства через фізичні вади не може підтвердити власним підписом факт отримання посвідки, працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта робить відмітку про її отримання, зазначає дату видачі посвідки та засвідчує факт видачі власним підписом; 3) прізвище та ініціали, підпис (із зазначенням дати) працівника територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, на якого згідно з його службовими обов`язками покладено функції з видачі посвідки.

У разі коли видача посвідки здійснюється уповноваженим суб`єктом, заява-анкета та додані до неї документи не пізніше наступного робочого дня після дня видачі посвідки передаються територіальному органу / територіальному підрозділу ДМС, який її оформив.

Таким чином, з аналізу наведених норм слідує, що після закінчення строку дії посвідка на тимчасове проживання в Україні підлягає обміну, для чого іноземцю необхідно подати до територіального органу ДМС відповідну заяву та документи у строк не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку дії посвідки.

Разом з тим, у зв`язку із збройною військовою агресією рф в Україні, відповідно до ст. 64 Конституції України, статей 121, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року № 165 «Деякі питання реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб», якою (пункт 1) зупинив строки надання адміністративних послуг суб`єктам їх надання та видачу дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 828 від 08.08.2023).

У подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2022 року № 1202, яка набрала чинності 26.10.2022 установлено, що посвідки на тимчасове чи постійне проживання, крім тих, які оформлені громадянам Російської Федерації, строк дії яких закінчився або які підлягають обміну відповідно до законодавства після 24 лютого 2022 року, підтверджують законні підстави для тимчасового чи постійного проживання в Україні та право на в`їзд в Україну на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення чи скасування; іноземці або особи без громадянства, крім громадян Російської Федерації, зобов`язані в установленому законодавством порядку подати документи для обміну таких посвідок на тимчасове чи постійне проживання протягом 30 календарних днів з дня припинення або скасування воєнного стану; паспорти громадян України у формі картки, строк дії яких закінчився за 30 днів до 24 лютого 2022 року та після 24 лютого 2022 року, та паспорти громадянина України зразка 1994 року, до яких не вклеєно фотокартку особи у разі досягнення нею 25- чи 45-річного віку, строк вклеювання до яких настав за 30 днів до 24 лютого 2022 р. та після 24 лютого 2022 р., є документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України та підлягають обміну або вклеюванню нових фотокарток відповідно до досягнутого віку протягом 30 календарних днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2022 №1232 встановлено, що у період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення або скасування надання територіальними органами/ територіальними підрозділами Державної міграційної служби адміністративних послуг громадянам російської федерації здійснюється з урахуванням таких особливостей: розгляд заяв про оформлення дозволу на імміграцію, оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених) та обмін посвідок на постійне чи тимчасове проживання, поданих до набрання чинності цією постановою, зупиняється до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором; у разі звернення громадянина російської федерації із заявою про оформлення дозволу на імміграцію, продовження строку перебування, оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених) та обмін посвідок на постійне чи тимчасове проживання територіальний орган/територіальний підрозділ Державної міграційної служби інформує про відмову в прийнятті документів до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором. Окрім того, частиною другою вказаної постанови визначено,що зазначені обмеження не поширюються на іноземців та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій-тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання. Дана постанова набрала чинності 09.11.2022.

Відтак, позивач повинна була в строк до 08.12.2022 - подати документи для обміну посвідки на тимчасове проживання строк дії якої закінчився 25 квітня 2022 року.

Зміни в законодавстві щодо порядку надання адміністративних послуг іноземцям, зокрема громадянам російської федерації висвітлено в інтернет - ресурсах, зокрема на офіційному сайті ДМС України.

Відповідно до ч. 1 ст.23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно зі ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення відповідного штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає наступне: що за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, за порушення ч. 1 ст.203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного строку перебування, 21 грудня 2022 року стосовно громадянки російської федерації ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР РМВ №000654 за ч. 1 ст. 203 КУпАП та постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МРВ №000564 від 21 грудня 2022 року. Копію оскаржуваної постанови отримано ОСОБА_1 21 грудня 2022 року, про що свідчить підпис позивача в постанові.

З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , сплатила штраф 21 грудня 2022 року на підставі квитанції №94377449, що підтверджується записом про виконання постанови.

Крім того, з досліджених в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , що містяться в додатках до оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 вчасно не звернулася за обміном посвідки на ТП у зв'язку з відсутністю володіння інформації про терміни обміну. Повідомлення про терміни звернення для обміну посвідки було надіслано за адресою фактичного проживання гр. ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Вчасно не покинула територію України у зв'язку з незнанням термінів. Дані пояснення з її слів написано правильно, нею прочитано, про що свідчить підпис ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, а саме пояснення ОСОБА_1 , що отримані в день винесення оскаржуваної постанови, суд не бере до уваги покликання позивача, що вона вчинила всі необхідні та залежні дії для здійснення обміну посвідки на тимчасове проживання у визначений законом строк, неодноразово телефонувала до паспортного сервісу ДП «Документ» та намагалася виконати всі вимоги закону.

Крім того, суд враховує, що із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, позивач не зверталась, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримувала.

Доказів протилежного позивачем не надано, так як і не надано належних та допустимих доказів вчинення нею дій з легалізації свого перебування на території України.

Доводи позивача про те, що вона неодноразово зверталася до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області з приводу легалізації на території України, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Крім того, матеріали даної справи не містять та позивачем не наведено доказів, що остання підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Водночас, в позовній заяві зазначено, що позивач перебуває на території України не перший рік, має тісні соціальні зв'язки та являється дружиною громадянина України. Факт перебування позивача у зареєстрованому шлюбі із громадянином України, не є правовою підставою для автоматичного залишення її на території України поза межами встановлених строків та чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і не звільняють особу від відповідальності за вчинення порушення міграційного законодавства України. Крім того суд зауважує, що позивачу не заборонено в`їзд в Україну, а отже після владнання необхідних законодавчих формальностей щодо законності перебування в Україні вона матиме змогу повернутися до своєї сім`ї.

Також позивач звертає увагу, що повернення до країни походження, а саме до держави-агресора неможливе внаслідок загрози життю, безпеці та свободі, вона не розділяє поглядів керівництва російської федерації, що явно свідчить про те, що вона може стати жертвою переслідувань в країні походження через її політичні переконання та громадянську позицію. Проте суд звертає увагу на те, що рішенням про примусове повернення позивачу надано варіативність дій з метою залишення території України, зокрема виїхати або до країни походження (російської федерації), або до третьої країни.

Суд зазначає, що в першу чергу особа, яка бажає легалізувати своє перебування на території України в законодавчо встановлений спосіб, має бути зацікавлена у зібранні необхідних доказів на підтвердження необхідності такого перебування в Україні, у тому числі і шляхом використання всіх законодавчо визначених правових механізмів, та уникаючи при цьому зловживання своїми правами та нехтування обов`язками.

Суд у даній справі також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 порушила законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПН МРВ №0000564 від 21 грудня 2022 року, складена з урахуванням всіх обставин, що мають значення та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому суд приходить до переконання про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71 ,72, 74, 77, 90, 91, 268-271, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Рівненський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Рівненській області, , адреса: м. Рівне, вул. Словацького, 3

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов