Справа № 580/30/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2024 року справа № 580/30/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. розглянув матеріали позовної заяви у справі № 580/30/24 за позовом Уманської окружної прокуратури (20301, Черкаська область, м. Умань, вул. Гайдамацька 16, ) в інтересах держави

до Монастирищенської міської ради (, вул.Соборна 117, м.Монастирище, Черкаська область, 19101)

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

02.01.2024 вх. № 164/24 (28.12.2023 ідентифікатор Укрпошти 250) заступник керівника Уманської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Монастирищенської міської ради, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Монастирищенської міської ради щодо не звернення до органу реєстрації прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, не подання оголошення у друковані засоби масової інформації про гідротехнічну водоскидну споруду на ставку в с.Шабастівка Монастирищенської територіальної громади;

- зобов`язати Монастирищенську міську раду вчинити дії на набуття права власності на безхазяйну гідротехнічну водоскидну споруду - вертикальний металевий прямокутний короб з заставками, що знаходиться на ставку площею 8.6633 га в с.Шабастівка Монастирищенської територіальної громади.

Вивчивши матеріали позовної заяви варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків з огляду на таке.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, позаяк представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення. Для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20).

Прокурор стверджує, що право клмунальної власності за Монастирищенською міською радою не зареєстроване, технічна документація на гідроспоруду не розроблена .

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, на звернення до адміністративного суду, якщо особа вважає, що суб`єктом владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (ч.4 ст.5 КАС України).

Прокурор не окреслив право звернення до адміністративного суду у якості позивача.

Необхідність судового захисту інтересів держави саме прокурором від імені суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтована і підтверджена належними доказами (висновки ВС у справі №822/1169/17).

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу». ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу ЄКПЛ під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions), але й цілу низку інтересів економічного характеру (активи (assets)), оцінювати на предмет відповідності втручання: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued)[https://zib.com.ua/ua/print/120218-u]. ЄСПЛ у скарзі № 50178/99 не визнав наглядовий перегляд ефективним засобом національного правового захисту ні в цивільному, ні в кримінальному судочинстві (рішення у справах Tumilovich v. Russia, 47033/99, 22.06.1999; Berdzenishvili v. Russia, 31697/03, 29.01.2004). ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін.

Відповідно до ст. 181 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про аквакультуру» № 5293-VI від 18.09.2012 гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми ( гідротехнічні споруди) є об`єктами нерухомого майна (земляні греблі та дамби …).

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Набуття права власності на безхазяйну річ є підставою для набуття такого права, передбаченою ст. 335 ЦК України.

Верховний Суд у справі № 921/386/20 перевіряв висновки судів щодо майна (за твердженням сторони) не набутого селищною радою у власність на законних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК передбачає лише у статтях 335 (набуття права власності на безхазяйну річ) і 376. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 23.12.2014 у справі №3-191гс14 та від 06.07.2016 у справі №3-576гс16, Верховний Суд у постанові від 02.05.2018 у справі №914/904/17.

Загальновідомо, що у справі №№4/166 "Б" встановлено, що Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 13.10.2016 у справі №296/6905/16-ц заяву Житомирської міської ради про передачу безхазяйного майна у власність територіальної громади м.Житомира задоволено, передано безхазяйне нерухоме майно комплекс гідротехнічних споруд (гребля) для гідроелектростанції по провулку Паперовому, 16 в м.Житомирі у власність територіальної громади м.Житомира. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області 27.06.2017 у справі №296/6905/16-ц скасовано рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13.10.2016. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.08.2017 у справі №296/6905/16-ц відмовлено Житомирській міській раді у відкритті касаційного провадження у справі за заявою Житомирської міської ради про передачу безхазяйного нерухомого майна у власність територіальної громади м. Житомира.

Верховний Суд № 826/9751/14 ЄДРСР 100973142 звертає увагу на те, що саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя.

Необхідність постановки на облік речі як безхазяйної обумовлена також тим, що лише по закінченню чітко визначеного періоду - 1 року, що обчислюється з моменту взяття такої речі на облік, виникнуть правові підстави для визнання власником речі іншої особи (https://minjust.gov.ua/m/str_37181).

Верховний Суд висновує у справі №6-951цс16: вимога вчинити дії у майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту належить тільки порушене право.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 160-162, 169, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Уманської окружної прокуратури залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дати отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду обгрунтування з доказами на підтвердження права звернутися до адміністративного суду у якості позивача у публічно-правовому спорі.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА