Справа № 460/22963/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2024 року м. Рівне №460/22963/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці такі періоди: 2 роки стажу роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право на посаду судді, а саме, адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 22.12.1991 по 21.12.1993 та половину строку навчання за денною формою 2 роки 5 місяців 01 день у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І.Франка за період навчання з 25.08.1977 по 26.06.1982, що загалом становить 4 роки 5 місяців 01 день; зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці такі періоди: 2 роки стажу роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право на посаду судді, а саме, адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 22.12.1991 по 21.12.1993 та половину строку навчання за денною формою 2 роки 5 місяців 01 день у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І.Франка за період навчання з 25.08.1977 по 26.06.1982, що загалом становить 4 роки 5 місяців 01 день; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою про суддівську винагороду №443-КЦС від 12.08.2021, виданою Верховним Судом з урахуванням стажу 32 роки 22 дні в розмірі 74% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру; зобов`язати виплатити заборгованість по призначеному щомісячному грошовому утриманню за період з 18.08.2021 по день виконання рішення, що утворилась внаслідок незаконного зменшення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці через неправильне встановлення та обчислення стажу роботи судді.

Заяви по суті справи.

Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві зазначає, що при визначенні щомісячного довічного грошового утримання йому не враховано до стажу роботи судді період навчання на юридичному факультеті та роботу адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 22.12.1991 по 21.12.1993, що передували призначенню на посаду судді. Таким чином, позивач стверджує, що його стаж роботи на посаді судді складає 32 роки 22 дні. Відповідач же визначив його стаж в кількості 27 років 6 місяців 11 днів, що, на думку позивача, суперечить вимогам законодавства щодо порядку визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до норм, які діяли на день призначення особи суддею. Позивач вказує на протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до його стажу роботи на посаді судді вказаних періодів та помилковим визначенням у зв`язку з цим розміру грошового утримання. Тому, ОСОБА_1 просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що стаж роботи на посаді судді позивача визначався відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ. Тому, відповідно до вимог вказаної норми відсутні підстави для зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду навчання та періоду роботи адвокатом. Тому, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 03.10.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.08.2021 №1817/0/15-21 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» була звільнена з посади судді та згідно з наказом в.о. голови Верховного Суду від 13.08.2011 №2194-к відрахована зі штату суду.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 18.08.2021 в розмірі 64% суддівської винагороди працюючого судді.

Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо порядку обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком загального страхового стажу та стажу роботи на посаді судді в розмірі 74%.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надало відповідь від 27.09.2021, в якій вказано, зокрема, що до стажу роботи на посаді судді не зараховано: половину строку навчання на денній формі у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка з 01.09.1977 по 25.06.1982 та період роботи адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів, зокрема з 22.12.1991 по 21.12.1993.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування вказаних періодів до стажу роботи на посаді судді, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своєї бездіяльності, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до пункту 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною першою статті 116 Закону №1402-VIIІ передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 137 Закону №1402-VIIІ передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 пункту 34 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Так, до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862- XII).

Відповідно до статті 7 Закону №2862-ХІІ ( в редакції на час призначення позивача на посаду судді) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 19.09.1975, стверджується, що позивач з 28.02.1983 по 21.12.1993 працювала адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів (записи трудової книжки №15 та №16).

Зважаючи на встановлені обставини щодо періоду роботи позивача на посаді адвоката перед призначенням його на посаду судді Харцизького міського суду 22.12.1993, суд дійшов висновку, що відповідно до частини другої статті 137 Закону №1402-VIII та частини першої статті 7 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи на посаді судді, з якого обчислюється відповідний розмір довічного грошового утримання, повинен бути зарахований період роботи позивача два роки адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 22.12.1991 по 21.12.1993.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в рішенні від 03.07.2019 у справі №9901/140/19.

Така ж правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 201 8 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 по справі №9901/805/18.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» №584/95 від 10.07.1995 передбачено зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, крім стажу трудової діяльності, визначеної в частині четвертій статті 43 Закону України «Про статус суддів» половини строку навчання на денному відділенні у вищих юридичних закладах.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Таким чином, суд зазначає, що вказаними вище положеннями в сукупності було чітко передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Вказані висновки узгоджуються із позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06 липня 2016 року №П/800/426/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 127/20301/17, від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 20.03.2018 у справі № 520/5814/17, від 22.03.2018 року справа № 520/5412/17, від 22.05.2018 у справі № 490/1719/17, від 12.07.2019 у справі №404/5988/17 та від 31.10.2019 №766/17221/16-а, від 15.01.2020 у справі №683/600/17, від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а.

Судом встановлено, що з 25.08.1977 по 25.06.1982 позивачка була студенткою Львівського ордена Леніна державного університету ім. І. Франка (диплом серії НОМЕР_2 , виданий 27.06.1982), тому половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі тривалістю 02 роки 05 місяців 01 день повинна бути зарахована до стажу роботи на посаді судді.

Матеріалами справи підтверджено, що органом Пенсійного фонду до стажу роботи позивача на посаді судді зараховано виключно такі періоди роботи:

з 22.12.1993 по 16.03.2005 суддя Харцизького міського суду;

з 17.03.2005 по 01.10.2018 суддя Апеляційного суду Донецької області;

з 02.10.2018 по 11.05.2019 суддя Донецького апеляційного суду;

з 13.05.2019 по 12.08.2021 суддя Верховного Суду у Касаційному цивільному суді.

Стаж роботи на посаді судді відповідачем встановлений 27 років 6 місяців 11 днів.

Однак, крім цього, судом встановлено, що до стажу роботи на посаді судді повинно бути зараховано: половину строку навчання на денній формі у Львівському ордена Леніна державному університеті ім. І. Франка з 01.09.1977 по 25.06.1982 (02 роки 05 місяців 01 день) та період роботи адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів, зокрема з 22.12.1991 по 21.12.1993 (02 роки 00 місяців 00 днів).

Крім того, даний факт підтверджується розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданим Верховним Судом 17.08.2021, в який включені спірні періоди навчання та роботи позивача.

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача безпідставно не зараховано вказані вище періоди до стажу роботи на посаді судді.

Таким чином, при визначенні періодів трудової діяльності, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді відповідачем не враховано положення абзацу 4 пункту 24 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ, яким регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому, не зарахування певних періодів до стажу роботи на посаді судді позивача у випадку спірних правовідносин свідчить про бездіяльність органу Пенсійного фонду, а саме - невиконання органом Пенсійного фонду покладених на нього обов`язків щодо правомірного та обґрунтованого визначення стажу роботи на посаді судді, який впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що стаж роботи на посаді судді позивача складає 32 роки 00 місяців 22 дні, що суперечить визначеному відповідачем стажу роботи в кількості 27 років 06 місяців 11 днів.

Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача, з урахуванням положень частини третьої статті 142 Закону №1402-VІІІ повинен становити 74% суддівської винагороди, зокрема: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років та 24% - за стаж роботи на посаді судді понад 20 років (12 років х 2%).

Суд зазначає, що незалежність суддів закріплена в Конституції України, отже, статус судді, який зберігається і за суддею у відставці, є конституційним.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при ухваленні постанови від 16 червня 2020 року у справі №620/1116/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/5/20) зазначив, що відповідно до пункту 29 Пояснювального меморандуму до Рекомендації Комітету Міністрів № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів» статус та винагорода є важливими факторами, які визначають належні робочі умови. Статус суддів повинен відповідати високому положенню їх професії, і їх винагорода має становити достатню компенсацію за їх тягар обов`язків. Ці фактори є невід`ємними умовами незалежності суддів, особливо для розуміння важливості їх ролі як суддів, що виражається у вигляді належної поваги та адекватній фінансовій винагороді.

У Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів зазначено, що в цілому важливо (особливо для нових демократичних країни) передбачити спеціальні правові положення, що захищають грошову винагороду суддів від скорочення, а також забезпечити положення, що гарантують збільшення оплати праці суддів відповідно до зростання вартості життя (пункт 62).

Відповідно до пункту першого Основних принципів незалежності судових органів (схвалено резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985) «незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни; усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її».

Згідно з частиною другою статті 1 Загальної (Універсальної) хартії судді незалежність судді є важливою умовою для неупередженого судочинства, що відповідає вимогам закону. Незалежність є неподільною. Будь-які інституції чи органи влади як на національному, так і на міжнародному рівні повинні поважати, захищати та охороняти цю незалежність.

Отже, забезпечення державою належної оплати праці судді є запорукою дотримання гарантій права особи на розгляд справи незалежним і безстороннім судом та збереження справедливого балансу між потребами державного інтересу та необхідністю захистити права особи.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Відповідач при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання не дотримався принципів законності, верховенства права та юридичної визначеності, порушуючи чинні норми щодо порядку визначення стажу роботи на посаді судді.

Тому, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування (не включення) до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 18.08.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 25.08.1977 по 25.06.1982 (2 роки 05 місяців 01 день), роботи адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 22.12.1991 по 21.12.1993 (02 роки 00 місяців 00 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17.08.2021, сформованого Верховним Судом.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 18.08.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 25.08.1977 по 25.06.1982 (2 роки 05 місяців 01 день), роботи адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 22.12.1991 по 21.12.1993 (02 роки 00 місяців 00 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17.08.2021, сформованого Верховним Судом, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 18.08.2021 перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із 74% від загального розміру суддівської винагороди, визначеної відповідно до довідки Верховного Суду від 12.08.2021 №443.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України у разі задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп, сплачена відповідно до квитанції від 29.09.2023, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування (невключення) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 18.08.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 25.08.1977 по 25.06.1982(2 роки 05 місяців 01 день), роботи адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 22.12.1991 по 21.12.1993 (02 роки 00 місяців 00 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17.08.2021, сформованого Верховним Судом.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 18.08.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 25.08.1977 по 25.06.1982 (2 роки 05 місяців 01 день), період роботи адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 22.12.1991 по 21.12.1993 (02 роки 00 місяців 00 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, від 17.08.2021, сформованого Верховним Судом,

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 18.08.2021 перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17.08.2021, сформованого Верховним Судом, із розрахунку з 74% від загального розміру суддівської винагороди, визначеної відповідно до довідки Верховного Суду від 12.08.2021 №443.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська область, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя К.М. Недашківська