Справа № 520/13235/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 р. №520/13235/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків ,61022, ) про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови зарахування до страхового стажу період діяльності ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу період діяльності ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця з 2004 року по 2022 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ГУ ПФУ в Харківській області протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 2004 року по 2022 рік, оскільки перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у неврахуванні стажу та заробітної плати при призначенні пенсії позивачці.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та надійшла в електронний кабінет користувача, що підтверджується електронною роздруківкою.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з мотивів того, що заявницею не було надано жодних доказів на підтвердження сплати страхових внесків за весь період час з 2004 по 2022 роки та, відповідно, таких даних у довідці ОК-5 також зафіксовано не було. Таким чином, у ГУ ПФУ в Харківській області були відсутні законодавчо визначені підстави для зарахування вказаного періоду провадження позивачкою підприємницької діяльності до страхового стажу ОСОБА_1 .

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У період з 25.12.2023 по 03.01.2014 суддя Мороко А.С. перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою від 05.05.2023 про призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 12.05.2023 № 60 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж заявниці як фізичної особи - підприємця складає 20 років 8 місяців 12 днів, у той час як відповідно ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на призначення пенсії за віком виникає у осіб після досягнення віку 65 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2028 - від 15 до 25 років. Таким чином, оскільки у заявниці на момент зверненні відсутній достатній страховий стаж, то ОСОБА_1 набуде право на отримання пенсії за віком після досягнення віку 65 років з 22.05.2028.

Представник відповідача у своїх поясненнях (вх. № 01-26/86412/23) повідомив, що дата запису про проведення державної реєстрації ОСОБА_1 як ФОП зафіксована як 23.09.2003р, дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності - 12.10.2022p.

Представник відповідача звернув увагу суду, що у довідці за формою ОК-5 міститься інформація, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Краснолуцької міської ради» у період з травня по серпень 2008 року, з Державним підприємством Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» з вересня 2017 року по січень 2018 pоку, Акціонерним товариством «Мегабанк» з січня 2018 року по лютий 2018 року: з Товариством з обмеженою відповідальністю Унірест з березня 2018 року по червень 2018 року, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Східна тотюнова компанія" з квітня 2019 року по вересень 2020 року, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тютюнова компанія Слобожанщини» з вересня 2020 року по січень 2022 року.

З урахуванням перетину періодів роботи ОСОБА_1 на умовах трудового договору (контракту) з підприємствами, установами, організаціями та періоду підприємницької діяльності беручи до уваги інформацію про сплату страхових внесків до її страхового стажу з дати набрання законної сили Законом №1058 ГУ ПФУ в Харківській області зараховано до страхового стажу наступні періоди роботи позивачки:

- з травня 2008 року по серпень 2008 року (3 місяці 07 днів);

- з січня 2010 року по грудень 2010 року (6 місяців 05 днів). Тобто для визначення права на призначення пенсії за віком даний період зарахований у повному обсязі та становить 1 рік 00 місяців 00 днів,

- з вересня 2017 року по грудень 2017 року (3 місяці 06 днів).

- з січня 2018 року по червень 2018 року (4 місяці 12 днів);

-з квітня 2019 року по грудень 2019 року (8 місяців 03 дні);

-3 січня 2020 року по грудень 2020 року (1 рік 00 місяці 00 днів):

- з січня 2021 року по грудень 2021 року (1 рік 00 місяців 00 днів);

- січень 2022 року (1 місяць 00 днів).

Поряд з цим, ГУ ПФУ в Харківській області повідомлено, що у періоди з 01.09.2003р. по 30.11.2003р., з 01.01.2004р. по 31.12.2009р., з 01.11.2011р. по 31.10.2022p, приватний підприємець ОСОБА_1 страхові внески не сплачувала, тому відсутні законні підстави зараховувати до її страхового стажу ( тому числі для визначення права на отримання пенсії за віком) вказані періоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що фактично предметом спірних правовідносин, з урахуванням прохальної частини позовних вимог, є правомірність відмови ГУ ПФУ в Харківській області у зарахуванні саме періодів роботи позивачки як ФОП з 01.01.2004р. по 31.12.2009р., з 01.11.2011р. по 31.10.2022p до її страхового стажу з посиланням на відсутність доказів сплати позивачкою страхових внесків у вказаний період.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам у межах вищезазначеного предмету, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Відповідно до визначення, наведеного в ст. 1 Закону №1058, мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток розміру мінімальної заробітної плати і розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, встановлених законом, на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 11 Закону №1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають:

1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру;

2) фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно із п.п. 5, 8-9 ч. 1 ст. 16 Закону №1058 застрахована особа має право:

звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування;

оскаржувати в установленому законодавством порядку дії страхувальника, виконавчих органів Пенсійного фонду, їх посадових осіб та інших суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Відповідно до ч. 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску); 2) проходження військової служби по 31 грудня 2017 року включно; 3) перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 1 січня 2004 року по 30 червня 2013 року включно; 4) перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 1 січня 2004 року до часу запровадження сплати страхових внесків (єдиного внеску) за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 5) перебування у довготерміновому відрядженні працівників дипломатичної служби у період з 1 січня 2004 року по 30 квітня 2016 року, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З огляду на таке правове регулювання, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

- до 01 січня 1998 року підтверджується спеціальним торговим патентом, патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків;

- з 01 січня 1998 року до 01 січня 2004 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців, якщо вони підтвердженні довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування; сплатою фіксованого податку (патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян); спеціальним торговим патентом; свідоцтвом про сплату єдиного податку; довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; а з 01 липня 2000 - додатково лише за умови сплати страхових внесків;

- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом № 1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина третя статті 20 Законом № 1058-IV).

Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.10.2018 у справі № 643/20104/15-а, де суд констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Як вже зазначено судом, Порядком №637 передбачено, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як вказав відповідач у своїм письмових поясненнях, за інформацією, яка міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5, копія додається) у період з 2003 року по 2010р. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перебувала на спрощеній системі оподаткування (фіксований податок, код типу ставки « 6»).

Згідно з інформацією, що міститься у довідці за формою ОК-5 встановлено наступне:

з січня 2004 року по грудень 2004 року заробітна плата (дохід) нараховувалася в повному обсязі, внески не сплачені;

з січня 2005 року по березень 2005 року заробітна плата (дохід) не нараховувалася, внески не сплачені;

з квітня 2005 року по грудень 2009 року заробітна плата (дохід) нараховувалася вся, внески не сплачені;

у січні-грудні 2010 року заробітна плата (дохід) нараховувалася, страхові внески сплачені, при цьому у період з січня по червень 2010 року страхові внески сплачені в розмірі меншому, ніж мінімальний страховий внесок;

за 2011-2022 роки ОСОБА_1 , як страхувальником фізичною особою - підприємцем звіти з персоніфікованого обліку не подавались, інформація про нарахування заробітної плати (доходу) та сплату страхових внесків за зазначений період відсутня.

У довідці ГУ ДПС у Харківській області від 14.11.2023 № 57802/6/20-40-24-19-18 зазначено, що ОСОБА_1 з 24.09.2003 по 12.10.2022 перебувала на обліку в ГУ ДПС у Луганській області (м. Хрустальний), а з 12.10.2022 по 12.10.2022 перебувала на обліку в ГУ ДПС у Харківській області. За період з 01.01.2011 по 31.12.2011 підприємницьку діяльність здійснювала шляхом придбання фіксованого патенту, з 01.01.2012 по 01.01.2014 згідно наданих податкових декларацій платника єдиного податку підприємницьку діяльність здійснювала на спрощеній системі оподаткування.

Не спростовуючи правильність відображення інформації про розміри сплачених страхових внесків (форма ОК-5), за період здійснення підприємницької діяльності, позивачка у позовній заяві вказує на те, що до страхового стажу мають бути зараховані усі повні календарні місяці здійснення підприємницької діяльності.

Однак при цьому, позивачкою як під час подання даного позову, так і на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів не надано до суду жодних доказів сплати страхових внесків у спірний період (як то, платіжних доручень, квитанцій установ банків), у довідці за формою ОК-5 такі відомості також відсутні, що, відповідно, унеможливлює зарахування спірного періоду роботи ОСОБА_1 як фізичною особою - підприємцем до страхового стажу позивачки, оскільки для зарахування до страхового стажу позивача підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 2022 рік необхідним є подання довідки із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку, в якій містяться відомості про сплату страхових внесків, а сам лише факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем без підтвердження сплати відповідних внесків, не може бути достатньою підставою для зарахування позивачу до його страхового стажу періоду підприємницької діяльності.

Окремо суд звертає увагу, що Верховним судом в постанові від 26.10.2018 по справі №643/20104/15-а констатовано, що обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, оскільки позивачем не спростовано висновків ГУ ПФУ в Харківській області стосовно того, що за 2011-2022 роки ОСОБА_1 , як страхувальником фізичною особою - підприємцем звіти з персоніфікованого обліку не подавались, інформація про нарахування заробітної плати (доходу) та сплату страхових внесків за зазначений період відсутня, то вказані періоди також не можливо зарахувати до страхового стажу позивачки.

Також, ОСОБА_1 , здійснюючи у період з 01.01.2011 по 31.12.2011 підприємницьку діяльність шляхом придбання фіксованого патенту, не надано ані до територіального органу пенсійного фонду, ані до суду патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку та доказів сплати страхових внесків, що, відповідно, не може бути достатньою підставою для зарахування позивачці до її страхового стажу вказаного періоду підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2009, з 01.11.2011 по 31.10.2022 (за виключенням перетину періодів роботи ОСОБА_1 на умовах трудового договору з підприємствами, установами, організаціями, про що зазначено відповідачем у своїх письмових поясненнях) до страхового стажу, у зв`язку із відсутністю відомостей про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тому, за відсутності доказів сплати ОСОБА_1 страхових внесків з відповідною фіксацією таких обставин в базі даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку, суд приходить до висновку, що рішення відповідача від 12.05.2023 № 60 прийняте правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Окрім того, суд звертає увагу позивачки, що періоди з травня 2008 року по серпень 2008 року (3 місяці 07 днів), з січня 2010 року по грудень 2010 року (6 місяців 05 днів), з вересня 2017 року по грудень 2017 року (3 місяці 06 днів), з січня 2018 року по червень 2018 року (4 місяці 12 днів), з квітня 2019 року по грудень 2019 року (8 місяців 03 дні), з січня 2020 року по грудень 2020 року (1 рік 00 місяці 00 днів), з січня 2021 року по грудень 2021 року (1 рік 00 місяців 00 днів), січень 2022 року (1 місяць 00 днів) добровільно зараховано ГУ ПФУ в Харківській області до страхового стажу ОСОБА_1 (про що зазначено відповідачем у своїх письмових поясненнях), у той час як звертаючись до суду із даним позовом позивачка вказує на вчинення відповідачем протиправних дій щодо не зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності з 2004 року 2022 рік.

Окремо суд зазначає, що позивачка не позбавлена можливості повторно звернутися до відповідача з відповідною заявою, додавши до неї документи, які будуть підтверджувати сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в період здійснення нею підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.10.2022.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків ,61022, ) про визнання дій протиправними - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко