Справа № 240/34249/23
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/34249/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Романченка Є.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Представник ОСОБА_1 , через підсистему "Електронний суд", звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у відмові (від 06.12.2023 № 153859/23.12-23/11) зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що надходять на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», у якості пенсії в разі втрати годувальника на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження № 66489159 зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що надходять на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», у якості пенсії в разі втрати годувальника на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунку, який призначений для отримання пенсії в разі втрати годувальника, а вимога про скасування такого арешту залишилася без належного реагування.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

03.01.2024 на адресу суду від представника Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у його задоволенні. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що у Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутнє документальне підтвердження, що рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання та/ або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, відтак підстави для зняття арешта з коштів, що містяться на даному рахунку відсутні. Також зазначено, що постановою головного держаного виконавця від 27.11.2023 зупинено вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 66489159.

05.01.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що 14.11.2023 на адресу Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було надіслано заяву представника позивача із вимогою зняти арешт з банківського рахунку на який зараховується пенсія по втраті годувальника до якої було долучено підтверджуючі документи, втім органом примусового виконання судових рішень 06.12.2023 було надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що державним виконавцем не вбачається підстав для зняття арешту.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що у провадженні Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі перебуває виконавче провадження за № 66489159 з виконання виконавчого напису №242041, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 27.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за період з 20.06.2021 року по 26.06.2021 року включно, суму у розмірі: 3500 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8358 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25 грн - плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11883 грн.

Вказаний виконавчий документ надійшов на виконання 12.08.2021, на підставі чого 16.08.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 66489159, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно відомостей, які стали відомі державному виконавцю в ході проведених виконавчих дій, встановлено що боржник ОСОБА_1 перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні Пенсійним фондом України та отримує пенсію.

У зв`язку з тим, що у боржника ОСОБА_1 було відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення та встановлено місце отримання доходу, 13.09.2021 на адресу Головного управління Пенсійного фонду у Житомирській області направлено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника по даному виконавчому провадженню, однак вказана постанова повернулась без виконання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є одержувачем пенсії в разі втрати годувальника.

21.06.2023 головним державним виконавцем, в межах виконавчого провадження за № 66489159, винесено постанову про арешт коштів, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

14.11.2023 представником позивача на адресу Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було подано заяву з проханням зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , що надходять на рахунку № НОМЕР_3 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», у якості пенсії в разі втрати годувальника на дитину - ОСОБА_2 . На підтвердження вказаної обставини, до заяви було додано виписку по картковому рахунку на який надходить даний вид пенсії.

Проте, листом від 06.12.2023 № 153859/23-12-23/11, Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомив позивача, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешти на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не погодившись із відмовою відповідача звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 10 Закону № 1404-VIII одними із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, а також звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Частинами першою та другою статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Як встановлено судом, головним державним виконавцем постановою від 21.06.2023 прийнято постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження за № 66489159 містять відомості про те, що позивач є отримувачем пенсії в разі втрати годувальника на дитину ОСОБА_2 , які підлягають зарахуванню на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк».

У контексті встановлених обставин, суд зазначає, що виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (пункт 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до абзацу перший пункту 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, що Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку/електронного гаманця, на якому знаходяться кошти/електронні гроші, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти/електронні гроші на всіх рахунках/електронних гаманцях боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону №1404-VIII).

Відтак, частиною другою статті 48 Закону №1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження №12-28гс20) (пункт 7.13 постанови).

Статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Пунктом 10 частини 1 статті 73 Закону №1404-VIII визначено, що стягнення не може бути звернено на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

За змістом частин 3,4 статті 59 Закону №1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону №1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Суд зазначає, що для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків.

Однак, це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника - фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є пенсією у разі втрати годувальника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів, чого в даному випадку відповідачем зроблено не було.

Крім того, суд враховує, що в матеріалах виконавчого провадження за № 66489159 містяться відомості про те, що ОСОБА_1 є отримувачем пенсії у разі втрати годувальника, однак при накладені арешту на кошти даного боржника, державний виконавець не з"ясував на який рахунок підлягає зарахуванню вказана виплата.

Судом встановлено, що позивач 14.11.2023 звернувся із заявою до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) , в якій фактично повідомив відповідача про те, що грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» є пенсією в разі втрати годувальника на дитину - ОСОБА_2 , на підтвердження чого надав виписку по картковому рахунку, однак відповідач в порушення п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII арешту з грошових коштів, накладеного на такий рахунок, не зняв.

Суд враховує ту обставину, що рахунок позивача, на який здійснюється нарахування пенсії в разі втраті годувальника, не має статусу рахунку зі спеціальним режимом використання, однак кошти, які на нього надходять мають спеціальний статус як такі, звернення стягнення на які заборонено законом відповідно до пункту 10 частини першої статті 73 Закону №1404.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що державний виконавець, отримавши заяву позивача про зняття арешту з рахунку разом із доказами, що підтверджують отримання позивачем на вказаний рахунок пенсії у разі втраті годувальника, керуючись положеннями частини четвертої статті 59 Закону №1404, мав зняти арешт з коштів на рахунку боржника, чого відповідачем зроблено не було.

Суд також уважає за необхідне зазначити, що хоча банківською установою і не було повідомлено відповідача про цільове призначення коштів на рахунку боржника, про що свідчить відсутність доказів зворотного, що унеможливило зняття арешту з рахунку боржника, оскільки за приписами статті 59 Закону №1404 надходження інформації від банківської установи є не єдиною підставою для зняття арешту з коштів.

Суд звертає увагу, що статтею 18 Закону №1404 передбачено обов`язок виконавців здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. При цьому, правом виконавця є:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, враховуючи наявність спеціальної процедури для звернення стягнення на соціальні виплати, виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що перебувають на цьому рахунку. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень саме виконавчої служби, оскільки без здійснення такої перевірки виконавець може своїми діями позбавити боржника права на соціальний захист, порушивши тим самим принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений статтею 2 Закону №1404.

Вказаний правовий висновок щодо повноважень виконавчої служби виокремлювати такі банківські рахунки висвітлено в постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі №916/73/19, від 10.10.2019 у справі №916/1572/19, від 17.01.2020 у справі №340/1018/19 та від 10.09.2020 у справі №340/3042/19.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно із частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у відмові зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що надходять на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», у якості пенсії в разі втрати годувальника на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з коштів боржника, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», на який здійснюються зарахування пенсії в разі втрати годувальника на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Леха Качинського, 12-А, м. Житомир, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у відмові зняти арешт з коштів боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що надходять на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», у якості пенсії в разі втрати годувальника на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з коштів боржника, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритий у Житомирському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», на який здійснюються зарахування пенсії в разі втрати годувальника на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко