Справа № 160/28288/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
31 жовтня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи, періоди роботи відповідно записів № 1-19 трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1988р. та до пільгового стажу роботи по списку №1 періоди роботи з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік на посаді інженера з гірничих робіт, пов`язаного з підземними роботами та з 01.02.1994 року по 24.10.1997рік на посаді дільничого гірничого нормувальника на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та вплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку відповідно до заяви від 22 лютого 2023 року.
Ухвалою суду від 10.11.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів. Витребувано у відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представниками відповідачів - 13.11.2023 року, про що в матеріалах справи міститься довідки про доставку електронних листів.
29 листопада 2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому останній проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, відповідачем-2 зазначено, що відповідно до наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, диплом, трудова книжка, пільгові довідка, довідки про стаж, свідоцтво про народження дітей), загальний страховий стаж складає 31 рік 11 місяців. Не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи: згідно записів трудової книжки, оскільки на титульній сторінці невірно зазначено підставу внесення дати народження, що не відповідає Інструкції ведення трудових книжок пункту 2.13. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів; згідно пільгових довідок від 16.12.2016 №455 та №456, оскільки в довідках відсутні накази про прийняття та звільнення. Пільговий стаж за Списком №1 складає 1 рік 1 місяць 1 день, який враховано згідно рішення суду. Не зараховано до пільгового стажу періоди роботи: згідно пільгових довідок від 16.12.2016 №455, оскільки в довідках не вірно зазначений підрозділ згідно постанови КМУ від 26.01.1991 №10 та відсутні накази про прийняття та звільнення; згідно пільгових довідок від 16.12.2016 №456, відсутня атестація робочого місця (в наданій атестації робочого місця від 19.02.1998 №36 не зазначено, що проводилась вперше) та відсутні накази про прийняття та звільнення. Отже, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1 та загального страхового стажу 30 років.
25 грудня 2023 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому останній проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, відповідачем-1 зазначено, що на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1988 невірно зазначено підставу внесення дати народження, що не відповідає Інструкції ведення трудових книжок, тому відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1988. Для підтвердження наявного трудового стажу позивачем надано довідку ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" №1-4/292 від 20.02.2023 за період роботи в Управлінні з монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання в/о "Павлоградвугілля" з 01.12.1997 по 01.01.1999, довідки ВП шахта "Тошківьск" ДП "Первомайськвугілля" від 16.12.2016 №455 за період роботи з 18.09.1989 по 21.09.1989 та "456 за період з 01.02.1994 по 01.02.1994. Період роботи позивача з 01.12.1997 по 01.01.1999 зараховано до пільгового стажу роботи по Списку № 1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 по справі №160/4859/23. До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно пільгових довідок від 16.12.2016 №455 та №456, оскільки в довідках відсутні накази про прийняття та звільнення, не вірно зазначений підрозділ згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 №10 та відсутня атестація робочого місця (в наданій атестації робочого місця від 19.02.1998 №36 не зазначено, що проводилась вперше). Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право) обрахованого по 30.06.2023, страховий стаж позивача становить 30 років 11 місяців, пільговий стаж складає 1 рік 1 місяць 1 день, який враховано згідно рішення суду, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Також на виконання ухвали суду від 10.11.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області разом із відзивом надано матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.02.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та незарахуванні окремих періодів роботи до пільгового стажу, позивач звернулась з позовом до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року по справі №160/4859/23 (суддя Озерянська С.І.) позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.03.2023 року № 73 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи по списку № 1 ОСОБА_1 період роботи з 01.12.1997 року по 01.01.1999 року, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.02.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 зі зниженням пенсійного віку, із врахуванням зарахованого до пільгового стажу за списком №1 періоду роботи з 01.12.1997 року по 01.01.1999 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення суду від 22.05.2023 року по справі №160/4859/23 пенсійним органом зараховано до пільгового стажу роботи по Списку № 1 період роботи позивача з 01.12.1997 року по 01.01.1999 року. Відповідно до електронної пенсійної справи №3 страховий стаж ОСОБА_1 складає 40 років 2 місяці 8 днів (враховано по 31.01.2023), в тому числі, пільговий стаж по Списку №1 за період роботи з 01.12.1997 по 01.01.1999 - 1 рік 1 місяць 1 день. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №73 від 31.07.2023 року в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду ОСОБА_1 відмовлено.

30 серпня 2023 року через веб-портал Пенсійного фонду України позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 30.08.2023 р., Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві рішенням №73 від 06.09.2023 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Означене рішення №73 від 06.09.2023 року обґрунтоване наступним.

Відповідно до наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, диплом, трудова книжка, пільгові довідка, довідки про стаж, свідоцтво про народження дітей), загальний страховий стаж складає 31 рік 11 місяців.

Не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи:

- згідно записів трудової книжки, оскільки на титульній сторінці невірно зазначено підставу внесення дати народження, що не відповідає Інструкції ведення трудових книжок пункту 2.13. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів;

- згідно пільгових довідок від 16.12.2016 №455 та №456, оскільки в довідках відсутні накази про прийняття та звільнення.

Пільговий стаж за Списком №1 складає 1 рік 1 місяць 1 день, який враховано згідно рішення суду.

Не зараховано до пільгового стажу періоди роботи:

- згідно пільгових довідок від 16.12.2016 №455, оскільки в довідках не вірно зазначений підрозділ згідно постанови КМУ від 26.01.1991 №10 та відсутні накази про прийняття та звільнення;

- згідно пільгових довідок від 16.12.2016 №456, відсутня атестація робочого місця (в наданій атестації робочого місця від 19.02.1998 №36 не зазначено, що проводилась вперше) та відсутні накази про прийняття та звільнення.

Отже, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1 та загального страхового стажу 30 років.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах та з не зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік на посаді інженера з гірничих робіт, пов`язаного з підземними роботами та з 01.02.1994 року по 24.10.1997 рік на посаді дільничого гірничого нормувальника на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля», позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач у період з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік працювала на посаді інженера з гірничих робіт, пов`язаного з підземними роботами на період декретної відпустки на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля» та з 01.02.1994 року по 24.10.1997рік переведена на посаду дільничного гірничого нормувальника на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля».

Також судом встановлено, що запис дати народження позивача в трудовій книжці серії НОМЕР_1 внесено у відповідності з паспортом громадянина України НОМЕР_2 (запис внесено працівником Відділу з управління персоналом ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»).

Відповідачем 2 в оскаржуваному рішенні №73 від 06.09.2023 року та у відзиві зазначено, що не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки, оскільки на титульній сторінці невірно зазначено підставу внесення дати народження, що не відповідає Інструкції ведення трудових книжок пункту 2.13.

Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідачів 1 та 2, оскільки обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця.

Так, на момент заповнення трудової книжки позивача була чинна: Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України № 58 від 29.07.1993 року.

Відповідні вимоги щодо заповнення трудових книжок містяться в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Так, відповідно до Інструкції №58 записи про прийняття на роботу та про звільнення провадяться з додержанням певних правил, а саме необхідним є вказівка порядкового номеру запису (графа 1), дата прийняття на роботу/звільнення (графа 2), факт прийняття на роботу із вказівкою посади, відділу, підрозділу тощо/причина звільнення (графа 3), підстава внесення запису - наказ (розпорядження), його дата і номер (графа 4).

Згідно з п. 2.2 Інструкції № 58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його трудового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Крім того, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

В постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Окрім того, суд зазначає, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем 2 недоліки не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивачки до стажу роботи, що враховується у призначенні (перерахунку) пенсії.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач 2 не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд, дослідивши трудову книжку позивача зазначає, що вона містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем 2 безпідставно під час розгляду і вирішення питання призначення пенсії не зараховано до страхового стажу дані трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивача періодів: з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік на посаді інженера з гірничих робіт, пов`язаного з підземними роботами та з 01.02.1994 року по 24.10.1997рік на посаді дільничого гірничого нормувальника на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля» суд зазначає наступне.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач у період з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік працювала на посаді інженера з гірничих робіт, пов`язаного з підземними роботами на період декретної відпустки на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля» та з 01.02.1994 року по 24.10.1997рік переведена на посаду дільничного гірничого нормувальника на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля» (записи №№ 2,3,5,6).

Згідно з Довідкою про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.12.2016 року №455, ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Відокремленому підрозділі «шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайсьвугілля, в період з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік за посадою «інженер з гірничих робіт пов`язаного з підземними роботами», що передбачено Списком 1.

Згідно з Довідкою про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.12.2016 року №456, ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Відокремленому підрозділі «шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайсьвугілля, в період з 01.02.1994 року по 10.03.1994 рік за посадою «дільничний гірничого нормувальника підземного», що передбачено Списком 1; Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, а також в період з 11.03.1994 року по 24.10.1997 року за посадою «дільничний гірничого нормувальника підземного», що передбачено Списком 1; Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Тобто, вказані професії, за якими позивач працювала, віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які у різні періоди були затверджені постановами Уряду.

Отже, позивач у спірні періоди виконувала роботи, які дають право на призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку №442 та п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №1,2 а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз зазначених приписів свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Судом також встановлено, що відповідно до Наказу №36 від 19.02.1998 року виданого Директором шахти «Тошківська» Державного підприємства «Первомайсьвугілля» «Про підсумки атестації робочих місць» проведено чергову атестацію робочих місць.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд констатує, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020р. по справі №520/15025/16-а.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачем до заяви про призначення пенсії (від 30.08.2023 року) було надано всі необхідні документи, у зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві неправомірно не зарахувало спірні періоди роботи позивача до страхового та до пільгового стажу та у зв`язку з цим протиправно відмовило позивачу в призначенні пенсії.

За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №73 від 06.09.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та незарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік на посаді інженера з гірничих робіт, пов`язаного з підземними роботами та з 01.02.1994 року по 24.10.1997рік на посаді дільничого гірничого нормувальника на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля», є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому суд критично ставиться до позовної вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та вплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку відповідно до заяви саме від 22 лютого 2023 року, оскільки судом по справі № 160/4859/23 вже було вирішено питання повторного розгляду заяви позивача від 22.02.2023 року, а в даному спорі розглядається питання правомірності прийнятого відповідачем-2 рішення прийнятого за результатами розгляду заяви позивача від 30.08.2023 року, тому суд не вбачає підстав для розгляду заяви позивача від 22.02.2023 року.

Враховуючи викладене, з метою належного способу захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав та інтересів позивача буде - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи, періоди роботи відповідно записів № 1-19 трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1988р. та до пільгового стажу роботи по Списку №1 періоди роботи з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік на посаді інженера з гірничих робіт, пов`язаного з підземними роботами та з 01.02.1994 року по 24.10.1997рік на посаді дільничного гірничого нормувальника на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля» та повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.08.2023 року та додані до неї матеріали, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході розгляду справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не було наведено належними доказами правомірності відмови у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (фактична адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги буд. 26, ), відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 73 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ від 06.09.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи, періоди роботи відповідно записів № 1-19 трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1988р. та зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку №1 періоди роботи з 18.09.1989 року по 04.02.1992 рік на посаді інженера з гірничих робіт, пов`язаного з підземними роботами та з 01.02.1994 року по 24.10.1997 рік на посаді дільничного гірничого нормувальника на шахті «Тошківська» ДХК «Первомайсквугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.08.2023 року та додані до неї матеріали, з урахуванням висновків суду в даній справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 (фактична адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 214,72 грн. (двісті чотирнадцять гривень 72 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (фактична адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 214,72 грн. (двісті чотирнадцять гривень 72 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева