Справа № 560/8281/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8281/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

11 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі ГУ ДПС у Хмельницькій області), в якому просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 18.04.2023 №0-2201 на суму 5534,52 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року позов задоволено:

-визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 18.04.2023 №0-2201.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач-ГУ ДПС у Хмельницькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності (фізична особа-підприємець).

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслало позивачу податкову вимогу від 18.04.2023 №0-2201 на суму 5534,52 грн.

Не погоджуючись з вказаною податковою вимогою, позивач звернувся до суду даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обргунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі-ПК України), яким, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами.

При цьому, за приписами п.176.1ст.176 ПК України одним із обов`язків платника податків є обов`язок своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг-сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі, якщо сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплачена платником податків у встановлений цим Кодексом строк таке зобов`язання набуває статус податкового боргу.

Таким чином, нормами ПК України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

В свою чергу, пп. 72.1.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України врегульовано, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст. 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

П. 74.1 ст. 74 ПК України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування "Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затверджений Наказом Міністерства фінансів України визначає від 07 квітня 2016 року №422.

Пунктом 2 розділу I Порядку №422 визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

У пункті 1 розділу ІІ Порядку № 422 зазначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення (підпункт 4 пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 422).

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС.

Отже, нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов`язань платника податків, його податкового боргу, розрахунки з бюджетом здійснюються в інтегрованій картці платника податків.

З матеріалів справи з`ясовано, що спір щодо податкового боргу ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб неодноразово був предметом судового розгляду (справи №822/4412/14, №822/4476/14, №822/476/17, №560/1511/19, №560/554/20, №560/5763/20, №560/13096/21).

Зі змісту рішень у вищезазначених справах вбачається, що правова ситуація виникла у зв`язку з тим, що позивачем 07.02.2014 задекларовано суму грошового зобов`язання платника єдиного податку з фізичних осіб, яку останній, як встановлено рішеннями судів, своєчасно сплатив. Однак, кошти не були зараховані в рахунок сплати через проблеми у діяльності банківської установи.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2014 у справі №822/4412/14, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 24.12.2014 року, визнано протиправною податкову вимогу ДПІ у м. Хмельницькому ГУ Міндоходів у Хмельницькій області від 03.04.2014 року № 241-25 (на суму 6 078 грн. 03 коп.)

В рамках розгляду справи №822/4412/14, судом зокрема встановлено, що 19 лютого 2014 року з метою сплати єдиного податку позивач здійснив перерахування коштів в сумі 6081 грн. на рахунок ДПІ у м. Хмельницькому у Хмельницькому відділенні "Брокбізнесбанку", підтвердженням чого є квитанція від 19.02.2014. В подальшому, ОСОБА_1 стало відомо, що сплачені кошти не були перераховані банком на рахунок податкового органу. Суди прийшли до висновку, що з моменту видачі банком розрахункового документу платнику щодо перерахування коштів, податкове зобов`язання слід вважати таким, що платником виконане, а покладання на платника податків обов`язку повторно сплатити податки, збори (обов`язкові платежі) та відповідальності за неперерахування чи несвоєчасне перерахування банком до бюджету обов`язкових платежів є таким, що не відповідає вимогам законодавства. Крім того, суди врахували, що позивач інформував податковий орган про ситуацію, що виникла, а тому суб`єкт владних повноважень мав можливість вчинити відповідні дії з метою запобігання порушенню прав платника податків у подальшому.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2015 у справі №822/4476/14 було скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 у справі за адміністративним позовом державної податкової інспекції у м. Хмельницькому до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення вищезгаданого податкового боргу в сумі 6 502 грн. 88 коп., в зв`язку з тим, що рішенням суду у справі №822/4412/14 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № 241-25 від 03.04.2014 року.

23.04.2019 податковим органом винесено податкову вимогу №776-17 від про стягнення податкового боргу в сумі 10169,72 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року по справі №560/1511/19, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №776-17 від 23.04.2019 року про стягнення податкового боргу. За результатами розгляду вказаної справи суди дійшли висновку, що позивач не може вважатись таким, що має невиконані (не сплачені) податкові зобов`язання та, відповідно, не може вважатись таким, що має податковий борг, оскільки судовими рішеннями у справах №822/4412/14 та № 822/476/17 досліджувалось питання щодо наявності у позивача податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб, який виник внаслідок самостійно задекларованої у 2014 році суми грошового зобов`язання і даними судовими рішеннями встановлено відсутність обов`язку позивача із повторної сплати 6081 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 у справі № 560/5763/20 суд визнав протиправною та скасував податкову вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області №142970-58 від 11.09.2020 та зобов`язав Головне управління вжити заходи щодо внесення відповідних змін до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 з метою відображення відсутності у нього податкового боргу з єдиного податку.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі №560/554/20, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №153/588 від 10.01.2020 року про стягнення податкового боргу. Висновки судів грунтуються на тому, що попередніми судовими рішеннями, встановлено відсутність у ОСОБА_1 податкового боргу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі № 560/5763/20 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області №142970-58 від 11.09.2020, оскільки суд дійшов висновку, що позивач своєчасно сплатив єдиний податок за 4 квартал 2013 року. При цьому, суд з метою припинення систематичного порушення прав платника зобов`язав ГУ ДПС у Хмельницькій області вжити заходів, відповідно до вимог ПК України, щодо боргу з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 6081,00 грн, який визначений станом на 19.02.2014, і сплачений, що встановлено судовим рішенням у справі №822/4412/14 з послідуючим внесення відповідних змін до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року у справі №560/13069/21, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області №0-2225 від 22.09.2021 на суму 9165,52 грн.; зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області провести коригування відомостей картки особового рахунку платника податків ОСОБА_1 , виключивши з неї інформацію щодо наявності податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 6081,00 грн. станом на 19.02.2014.

Поряд з цим, відповідач у даній справі у письмових пояснення, наданих на виконання ухвали суду від 04.12.2023, вказав, що скасування податкових вимог не вирішує питання погашення податкових зобов`язань по єдиному податку, визначених платником самостійно в податкових деклараціях. На виконання рішення у справі № 560/5763/20 здійснено коригування та зменшено суму боргу 6081,00 грн. Однак після внесення змін до картки платника податків сума податкового боргу становила 5534,52 грн. Вказаний борг виник по самостійно задекларованим податковим зобов`язанням по єдиному податку, згідно поданої позивачем декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця (третьої групи) № на суму 15314 грн., яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет до 21.02.2022. Сплачені 18.02.2022 кошти в розмірі 15314 грн. зараховані в погашення боргу, який виник по декларації за попередній період.

Таким чином, в картці платника податків за ФОП ОСОБА_2 рахується борг в розмірі 5534,52 грн.

В свою чергу колегія суддів зазначає, як свідчать розрахунки, здійснені самим же відповідачем, протягом 2014-2020 років у картці платника податків ОСОБА_1 проведено нарахування пені в розмірі 5591,72 грн. При цьому, зі змісту пояснень вбачається, що Управлінням на виконання рішення суду у справі № 560/5763/20, виключено із картки особового рахунку платника податків ОСОБА_1 , лише інформацію щодо наявності податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 6081,00 грн. станом на 19.02.2014. Доказів про те, що відбулося коригування суми пені, яка нараховувалася, в тому числі на суму 6081,00 грн., не надано.

За правилами частини четвертої статті 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 КАС України).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, суми боргу позивача саме в розмірі 5534,52 грн.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.