Справа № 478/1577/23
Суддя: Іщенко Х. В.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 478/1577/23 Провадження №2-а/478/1/2024
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2024 року смт. Казанка

Суддя Казанківський районний суд Миколаївської області Іщенко Х.В., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: четвертий відділ Баштанського територіального центру комплектування та соціальної підтримки , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за № 138 від 19.06.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 138 від 19.06.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, складену начальником Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Кирильчук О.І. та стягнути з Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на його користь понесені судові витрати.

Одночасно з позовом позивач ОСОБА_1 подав заяву про поновлення пропущеного строку для подачі позовної заяви, так як він пропущений з поважної причини, а саме через те, що він дізнався про оскаржувану постанову тільки 19.08.2023 року , коли звернувся з заявою до державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ), після того , як державним виконавцем винесена постанова про арешт його коштів від 10.08.2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Іщенко Х.В.

Вивчивши матеріали справи, матеріали суддя приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до реалізації своїх прав та виконання обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, застосуванню підлягає десятиденний строк звернення до суду з позовом з дня ухвалення відповідного рішення.

Строк звернення до суду, це проміжок часу після виникнення спору, протягом якого особа має право звернутися до суду із заявою за вирішенням цього спору та захистом своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або в разі визнання вказаних нею у зверненні до суду підстав для поновлення строку неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суддя зазначає, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Однак, зазначені в заяві позивача ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі позову обставини, що він дізнався про оскаржувану постанову тільки 19.08.2023 року , коли звернувся з заявою до державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ), після того , як державним виконавцем винесена постанова про арешт його коштів від 10.08.2023 року, не можна визнати поважними, оскільки вони об`єктивно не могли перешкодити позивачу своєчасно звернутись до суду із вказаним позовом, оскільки про оскаржувану постанову позивач дізнався, як зазначеного в позові позивача 19.08.2023 року , а до суду з позовом звернувся 27.12.2023 року. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Крім того,суддя зазначає,що право на звернення до суду не є абсолютними та може піддаватися встановленим законом обмеженням, зокрема, у частині, пов`язаній із способом їх реалізації (в тому числі строки і процесуальна форма звернення до суду). Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011рокувизначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так само, у рішеннях ЄСПЛ від 20 травня 2010 року в справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Оскільки суддя визнає неповажними причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строків звернення до адміністративного суду, то відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України вказана обставина є підставою для повернення позову.

Керуючись ст. 118- 123, 169, 248, 256, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: четвертий відділ Баштанського територіального центру комплектування та соціальної підтримки , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за № 138 від 19.06.2023 року повернути позивачеві.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або складання.

Повний текст ухвали складено 11.01.2024 року.

Суддя : Х.В.Іщенко