Справа № 420/33527/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
12 січня 2024 року м. Одеса
суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., дослідив матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради, в якому позивач просить:
- Визнати протиправними дії відповідача щодо безпідставного звільнення за пунктом 1 статі 40КЗпП України.
- Скасувати Розпорядження міського голови від 25.05.-2020 р. № 160-к. про звільнення з займаної посади ОСОБА_1 .
- Поновити на посаді начальника управління житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської міської ради. Одеської області з дати звільнення.
- Стягнути з Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.05.2020 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 1 млн 453 475 грн.
Ухвалою суду від 06.12.2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з наведенням інших обґрунтованих підстав поновлення строку звернення до суду; надання до суду уточненої позовної заяви з усуненими недоліками, що зазначені в даній ухвалі.
Від позивача, на виконання ухвали суду, надійшла уточнена позовна заява та заява, в якій останній просить поновити строк на звернення до суду. В якості поважних підстав пропуску строку звернення до суду позивач посилається на те, що 20 листопада 2023 року йому з інтернет мережі стало відомо про рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 420/8061/20 за позовом ОСОБА_2 до секретаря Білгород-Дністровської міської ради Грозова В.В. Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження №315-К від 20.07.2020 року про звільнення із займаної посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000 грн. Позивач наполягає, що даним рішенням суду було встановлені обставини, які стосуються його звільнення з посади начальника житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, а саме: рішення Білгород-Дністровської міської ради від 05.03.2020 року №1152 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Білгород - Дністровської міської ради; рішення виконавчого комітету міської ради та виконавчих органів міської ради», яким передбачається реорганізація виконавчих органів міської ради та рішення виконавчого комітету міської ради від 31.03.2020 року №112 «Про затвердження штатного розпису апарату Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету міської ради та виконавчих органів міської ради», розпорядженням міського голови від 23.04.2020 року №140-к «Про попередження працівників Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету міської ради та виконавчих органів міської ради про наступне вивільнення» у межах с троків, визначених чинним трудовим законодавством України для попередження працівників про наступне вивільнення, визнані незаконними та протиправними. З вказаних підстав позивач просить поновити строк на звернення до суду.
Розглянувши надану заяву та наведенні в ній обґрунтування, уточнену позовну заяву суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Ухвалою суду від 06.12.2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви зокрема, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з усуненими недоліками, що зазначені в даній ухвалі, а саме:
- відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету;
- відповідно до ч.1 ст.161 КАС України надання копій позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи.
- зазначення процесуального статусу третьої особи.
- уточнення прохальної частини позову, враховуючи, що позивач у якості відповідача на титульному аркуші позову вказано міського голову Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та Департамент житлово-комунального господарства та капітального будівництва Білгород-Дністровської міської ради. Але позовні вимоги звернуті лише до міського голови Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. Крім того, у позові позивач просить визнати протиправними дії Відповідача щодо безпідставного звільнення за пунктом 1 статі 40КЗпП України, але не вказує якого саме відповідача.
Вказані недоліки, про які зазначено в ухвалі суду від 06.12.2023 року, позивачем не усунуті, що свідчить про невиконання ухвали суду від 06.12.2023 року.
Щодо заяви про поновлення строку на звернення до суду.
Так, відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно пункту 9 частини 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є зокрема неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; та інше.
В силу ст.44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд зазначає, що крім наявних прав учасники справи наділені також певними обов`язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Згідно з ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).
У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Таким чином, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати (грошового забезпечення) та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк.
Позивачем заявляються вимоги щодо оскарження Розпорядження міського голови від 25.05.2020 року №160-к про звільнення з займаної посади ОСОБА_1 .
З дня, коли особу звільнено з посади публічної служби, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання наказу про звільнення, демонструючи свою необізнаність щодо обставин звільнення звернулася до роботодавця із заявою про надання йому відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.
Позивач звільнений з посади Розпорядження міського голови від 25.05.2020 року №160-к.
Проте, позов до суду направлено засобами поштового зв`язку 28.11.2023 року, тобто через 3 роки, 6 місяців, 4 дні після звільнення, що не може вважатися розумним строком звернення за захистом своїх прав.
В якості поважної підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, позивач вказує, що 20 листопада 2023 року йому з інтернет мережі стало відомо про рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року по справі №420/8061/20 за позовом ОСОБА_2 до секретаря Білгород-Дністровської міської ради Грозова В.В. Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження №315-К від 20.07.2020 року про звільнення із займаної посади, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000 грн. Позивач наполягає, що даним рішенням суду було встановлені обставини, які стосуються його звільнення з посади начальника житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.
Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Як встановлено з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» в межах справи №420/8061/20 розглядався спір ОСОБА_2 до секретаря Білгород-Дністровської міської ради Грозова Віктора Васильовича, Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, в якому позивачка просила:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Білгород-Дністровського міського голови №315-К від 20.07.2020 року, за підписом ОСОБА_3 , про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади;
- поновити ОСОБА_2 на посаді начальника управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради;
- стягнути з Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення судом рішення;
- стягнути з виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради на користь ОСОБА_2 1 000 000 (один мільйон) гривень на відшкодування моральної шкоди;
- зобов`язати ОСОБА_3 , як службову особу, винну в незаконному звільненні ОСОБА_2 , покрити шкоду, заподіяну Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради у зв`язку з оплатою ОСОБА_2 , часу вимушеного прогулу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року даний позов задоволено.

Тобто, позивач у справі №420/8061/20 оскаржувала розпорядження Білгород-Дністровського міського голови №315-К від 20.07.2020 року про звільнення її із займаної посади.

В свою чергу, ОСОБА_1 оскаржує його звільнення із займаної посади за Розпорядженням міського голови від 25.05.2020 р. №160-к.

Жодним чином, обставини по справі №420/8061/20 щодо звільнення ОСОБА_2 із займаної посади начальника управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради не свідчать про обґрунтованість пропуску строку на звернення до суду ОСОБА_1 щодо оскарження його звільнення із займаної посади за Розпорядженням міського голови від 25.05.2020 р. №160-к.

Будь-яких інший поважних підстав, що об`єктивно унеможливлювали реалізацію позивачем права щодо своєчасного звернення до суду із цими позовними вимогами позивачем не вказано та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку звернення до суду не обґрунтоване, не містить належних доказів на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду, позивачем не доведено пропуск звернення до суду з поважних причин, тому задоволенню не підлягає.

Водночас, зазначаючи про поважність підстав пропуску строку звернення до суду, позивач зазначає, що дізнався про порушення його прав 20.11.2023 року, що, в свою чергу, свідчить про дотримання строків звернення до суду.

Суд звертає увагу позивача, що наведення одночасно підстав поважності пропуску строку звернення до суду та підстав, за яких позивач вважає строк звернення до суду взагалі не пропущеним, не може вважатись обґрунтованими доводами.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Крім того, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Скаржнику недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи те, що позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, однак не надано доказів на підтвердження поважності причин його пропуску, а саме на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставин, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення до суду із даним позовом, суд дійшов висновку, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою.

Згідно п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на вищенаведене позовну заяву слід повернути позивачу через пропуск строку звернення до суду та невиконання вимог ухвали суду від 06.12.2023 року.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 241, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до суду.

Повернути позивачеві адміністративний позов ОСОБА_4 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Одеський прикордонний загін Державної прикордонної служби України військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Бжассо