Справа № 209/7444/23
Суддя: Лобарчук О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/7444/23
Провадження № 2-а/209/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2024 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янського районного Управління поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська в Дніпропетровській області з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №187806 від 20 листопада 2023 року на нього, ОСОБА_1 , за ч.2 ст.126 КУпАП в розмірі 3400 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову вказано, що постановою інспектора поліції Ткаченко Д.В. від 20 листопада 2023 року серії БАА №184370 його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. 125 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Згідно зазначеної постанови 20 листопада 2023 року, о 17 годині 2 хвилини, на пр. Перемоги у м. Кам`янське Дніпропетровської області, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючі відповідного права керування ТЗ, не мав при собі поліса обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, рухався в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар та при зупинці не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 2.1а, 2.16, 19.4а, 9.96 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. 125 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 126 КУпАП, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в цій частині з наступних підстав. Він не заперечує, що 20 листопада 2023 року він знаходився за кермом автомобіля «ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , і рухався на зазначеному автомобілі по пр. Перемоги у м. Кам`янське Дніпропетровської області. Даний автомобіль він переганяв з одного СТО на інше і на автомобілі дійсно не працювали зовнішні освітлювальні прилади. Він рухався по добре освітленій дорозі з невеликою швидкістю і найменшою кількістю інших транспортних засобів, не створюючи учасникам дорожнього руху жодних перешкод і не створюючи аварійної обстановки. Однак, він був зупинений працівниками поліції, які повідомили про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, проти чого він не заперечував. Санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.) Також, оскільки, на автомобілі не працювали зовнішні освітлювальні прилади, в тому числі і аварійна світлова сигналізація, він не міг її увімкнути при зупинці на вимогу поліцейського, як то передбачає п. 9.9 б ПДР України, і відповідно, був притягнутий за дане правопорушення до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, вину в зазначеному правопорушенні він також визнає. Санкція ст. 125 КУпАП передбачає попередження. Окрім того, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за відсутність полісу обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, який дійсно був відсутній у нього, оскільки він вважав, що, як учасник бойових дій, відповідно до ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, але будучи людиною юридично необізнаною, він не знав, що дія Закону розповсюджується на випадки керування учасниками бойових дій власним транспортним засобом, але оскільки він не був власником автомобіля «ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , то повинен був мати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, отже, свою провину у вчиненні і даного правопорушення він також визнавав і визнає. Санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.) Однак, при подальшому спілкуванні з працівниками поліції і перевірці його документів, з боку працівників поліції до нього проявилось неприязне і упереджене ставлення, яке виявилось у зневажливому відношенні, погрозах, грубощах і нецензурних висловлюваннях на мою адресу. Посвідчення водія, яке було пред`явлене нею інспектору поліції Ткаченко Д.В., він не прийняв, зазначивши, що воно є недійсним і навіть наявність такого посвідчення в електронному додатку «Дія» не переконали працівника поліції у його дійсності, і його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, як особу, яка не має права керувати транспортним засобом. Санкція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400 грн.) У вчиненні зазначеного правопорушення він категорично не визнає себе винуватим, оскільки має дійсне посвідчення водія і не повинен нести відповідальність за правопорушення, якого не вчиняв.

Ухвалою судді від 01 грудня 2023 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження та призначення справи до розгляду. (а.с.14).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, письмово просив розглядати справу за його відсутності.

Представник Кам`янського районного Управління поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту постанови, 20 листопада 2023 року, о 17 годині 2 хвилини, на пр. Перемоги у м. Кам`янське Дніпропетровської області, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючі відповідного права керування ТЗ, не мав при собі поліса обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, рухався в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар та при зупинці не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 2.1а, 2.16, 19.4а, 9.96 ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. 125 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 грн. (а.с.12).

Судом встановлено, що копію вищевказаної постанови позивач отримав відразу після її складання, що підтверджується його особистим підписом у постанові (а.с.12).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно дост.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 19.4а Правил дорожнього руху під час зупинки на дорозі в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково аварійна світлова сигналізація.

Відповідно до п. 9.9б Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини шоста, восьма статті 121, частина 1 статті 122, частина перша статті 126).

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху і накладати адміністративні стягнення на місці зупинки транспортного засобу.

За положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, позивач не заперечує скоєння ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП.

Але, позивач заперечує проти порушення ним правил ПДР, та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Так, матеріали справи містять копію посвідчення водія № НОМЕР_2 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Цетром ДАІ 1205, що спростовує доводи відповідача про відсутність в його вказаного посвідчення. (а.с.11)

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст.90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд дає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, також і кожному доказу, що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. В силу п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідачем не надано відзив на позовну заяву та відеофіксацію правопорушень, за які позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

За вказаних обставин, відповідачем взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що підтверджують позицію відповідача в порядку ч.2 ст. 77 КАС України, а саме порушення позивачем ч. 2 ст. 122, ст.125, ч.1 ст. 126, ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати належить віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янського районного Управління поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 184370 від 20.11.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст.125 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі - закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 січня 2024 року.

Суддя Лобарчук О.О.