Справа № 240/31788/23
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М., секретаря с/з Лукасевич А.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, яка виразилася у відмові скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та зобов`язати Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому, посилається на те, що за результатами розгляду судом справи №295/6712/23 провадження відносно позивача закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Після цього, позивач звернулася до відповідача з листом про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, однак відповідачем було їй у цьому відмовлено.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 року справу передано на розгляд Богунського районного суду м. Житомира.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.12.2023 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.12.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №424965 від 17.05.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.05.2023 року о 12 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Житомирі по вул. Покровській, 99, виїжджаючи з прилеглої території на проїздну частину вул. Покровської, не надала переваги в русі автомобілю марки «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Покровській в напрямку просп. Незалежності, внаслідок чого відбулось зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.08.2023 року у справі №295/6712/23, закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова набрала законної сили 29.08.2023 року.

08.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції із заявою, в якій просила скласти відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Листом Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції від 26.09.2023 року позивача повідомлено про відсутність законних підстав для складання протоколу відносно ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що по вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді інспектором ВРОМ ДТП УПП в Житомирській області ДПП майором поліції Шатилом Олегом Олександровичем було складено протокол серії ААД №424965 від 17.05.2023 року відносно ОСОБА_1 за порушення нею п.10.2 ПДР України. Також були складені схема місця ДТП та відібрані письмові пояснення у учасників події.

При цьому слід зазначити, що складання протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Відповідно до частини першої ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (надалі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення; поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 Розділу IX Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, є доказами в розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, відповідно до приписів ст. ст. 221 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, саме суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення належить виключне повноваження щодо встановлення правильності і обґрунтованості складання працівником Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи.

Суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення також належить виключне повноваження щодо оцінки доказів, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності на відміну від суду, який розглядає спір в порядку, передбаченому КАС України щодо правомірності дій працівника поліції по оформленню ДТП. При цьому позивач не була позбавлена можливості надати суду свої доводи та міркування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Правова позиція в аналогічних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 17 липня 2018 року у справі № 554/1334/17:

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті б Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобою мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

За змістом частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захисту спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Необхідно зазначити, що в цій справі, обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження бездіяльності управління патрульної поліції щодо відмови скласти протокол про адміністративне правопорушення та зобов`язання його скласти протокол про адміністративне правопорушення з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в справах №554/1334/17, №363/3888/17 та №826/3585/18.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення по факту скоєння порушення Правил дорожнього руху була розглянута, тобто схеми ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення осіб, вже були предметом оцінки суду та з цього питання прийняте судове рішення, яке набрало законної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №712/7385/17 про визнання протиправними дій щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказала на те, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Також слід зазначити, що відповідно до пункту сьомого ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті, що не включає в себе ст. 124 КУпАП.

Повторне складення протоколу про адміністративне правопорушення у тотожній справі не можливе, оскільки компетентним органом уже прийнято рішення по цій справі, яке набрало законної сили. Дорожньо-транспортна подія сталася 17.05.2023 року, отже термін накладення стягнення у даній справі сплив.

Таким чином, повторна фіксація події, зазначеної у позовній заяві не передбачена нормами чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст.20, 44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції; місце знаходження: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96; .

Суддя: