Справа № 320/46392/23
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 січня 2024 року м. Київ № 320/46392/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Донець В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали Головного управління ДПС у Миколаївській області до Дочірнього підприємства "ШРБУ №100" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "ШРБУ №100" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" податкового боргу у розмірі 26810,47 грн.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга). У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення (частини сьома).

Частиною третьою статті 55 КАС України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності) (ухвала Верховного Суду від 26.10.2023 у справі № 580/3889/22, від 21.12.2023 у справі № 140/1986/22).

Надаючи тлумачення наведеній нормі, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі №303/4297/20 зазначила, що з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Отже, повноваження посадових осіб діяти від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва підтверджуються законом, статутом, положенням, трудовим договором та за потреби посадовою інструкцію.

Як убачається зі змісту позовної заяви та наданих доказів, позовна заява підписана Маргаритою Думітру представником Головного управління ДПС у Миколаївській області.

На підтвердження повноважень діяти від імені Головного управління ДПС у Миколаївській області долучено копію довіреності. Суд зазначає, що надана довіреність не є документом, що підтверджує повноваження підписанта у контексті частини третьої статті 55 КАС України.

Документів, які б засвідчували право звертатися до суду від імені Головного управління ДПС у Миколаївській області у порядку самопредставництва (закону, статуту, положення, трудового договору/контракту), не надано.

Також, згідно відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України відсутня інформація щодо представника ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки до позовної заяви не надано документів, що свідчать про те, що Маргарита Думітру є особою, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акта, на підставі якого він здійснює самопредставництво юридичної особи також, відповідно позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Головного управління ДПС у Миколаївській області до Дочірнього підприємства "ШРБУ №100"ВАИ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення коштів.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Донець В.А.