Справа № 560/13434/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/13434/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

09 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Надольна М.С.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.01.2023 №00/551/0703 форма "В4" про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 7 784 278 грн. в частині такого порушення податкового законодавства: п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, абз.2 п.188.1 ст.188 ПК України ТОВ "Летичів Агро" занижено базу оподаткування ПДВ на суму 3109080,95 грн., по операціях з постачання пшениці та кукурудзи нижче звичайної ціни, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 435271 грн. в тому числі: за жовтень 2023 в сумі 86837 грн., листопад 2021 в сумі 614 грн., грудень 2021 в сумі 246 237 грн. квітень 2022 в сумі 1211 грн., липень 2022 в сумі 39387 грн., серпень 2022 в сумі 49123 грн., вересень 2022 в сумі 1862 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Летичів Агро" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень, вересень 2022 від`ємного значення з податку на додану вартість), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки, на підставі якого відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення. Позивач не погоджується із висновками акту документальної позапланової перевірки, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вважає їх такими, що прийнятті всупереч нормам податкового законодавства України, на підставі суб`єктивних тверджень перевіряючих, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.01.2023 №00/551/0703 форма "В4" про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 7 784 278 грн. в частині такого порушення податкового законодавства: пункт 185.1 статті 185, пункт 187.1 статті 187, абзац 2 пункту 188.1 статті 188 ПК України ТОВ "Летичів Агро" занижено базу оподаткування ПДВ на суму 3109080,95 грн., по операціях з постачання пшениці та кукурудзи нижче звичайної ціни, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 435271 грн. в тому числі: за жовтень 2023 в сумі 86837 грн., листопад 2021 в сумі 614 грн., грудень 2021 в сумі 246 237 грн. квітень 2022 в сумі 1211 грн., липень 2022 в сумі 39387 грн., серпень 2022 в сумі 49123 грн., вересень 2022 в сумі 11862 грн.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Летичів Агро" судові витрати (судовий збір) в розмірі 6529 (шість тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 07 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Летичів Агро" строк для надання відповідної заяви та доказів про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу - 5 днів з дня ухвалення цього рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року апеляційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 січня 2024 року о 13 год. 30 хв.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Вказав, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог податкового законодавства.

В судовому засіданні позивач заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "Летичів Агро" є вирощування зернових культур (окрім рису), бобових культур та насіння олійних культур.

26.10.2021 між ТОВ "Летичів Агро" (Постачальник) та ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" (Покупец) укладено Договір поставки №ВІН22-18119, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2021 на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного договору товар, що поставляється за цим договором - це кукурудза 3 (третього) класу вартість якої за 1 т. становить: 6 079,00 грн. без ПДВ (6 930,06 грн. з ПДВ).

За цим договором, відповідно до Акту приймання-передачі №10 від 27.10.2021 та видаткової накладної №62 від 27.10.2021, ТОВ "Летичів Агро" поставив ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" 700,00 т. кукурудзи 3 (третього) класу вартістю 4 255 300,00 грн. без ПДВ (4 851 042,00 грн. з ПДВ), що підтверджується також виписками по банківському рахунку позивача, де зазначено про переказ грошових коштів від ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" в сумі 4 851 042,00 грн. (призначення платежів: "оплата за кукурудза 3 клас згідно накл. №62 від 27.10.2201 (дог.№ВШ22-18119 від 26.10.21). В т. ч. ПДВ).

30.11.2021 між ТОВ "Летичів Агро" (Постачальник) та ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" (Покупець) укладено Договір поставки №ВІН22-24777, згідно умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2021 на умовах зазначених у цьому Договорі.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного договору товар, що поставляється за цим договором являє собою кукурудзу 3 (третього) класу вартість якої за 1 т. становить: 6 141,00 грн. без ПДВ (7 000,74 грн. з ПДВ).

За цим договором, відповідно до Акту приймання-передачі №18 від 01.12.2021 та видаткової накладної №109 від 01.12.2021, ТОВ "Летичів-Агро" поставило ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" 10 000,00 т. кукурудзи 3 (третього) класу вартістю 61 410 000,00 грн. без ПДВ (70 007 400,00 грн. з ПДВ), що підтверджується також виписками по банківському рахунку позивача, де зазначено про переказ грошових коштів від ТОВ "КЕРНЕЛ-ТРЕЙД" в сумі 70 007 400,00 грн. (призначення платежів: "оплата за кукурудза 3 клас згідно рах. №86 від 01.12.2021 (дог. №ВШ22-24777 від 30.11.2021). В т. ч. ПДВ).

З метою здійснення своєї підприємницької діяльності ТОВ "Летичів Агро" має в обробітку 4 600 га землі, які орендує у власників земельних паїв, на підставі Договорів оренди земельних ділянок (паїв).

З 06 по 27 жовтня 2021 та з 30 листопада по 16 грудня 2021 на виконання зобов`язань перед орендодавцями - власниками земельних паїв (далі Пайовики/Орендодавці) ТОВ "Летичів Агро" реалізувало пшеницю 4 (четвертого) класу врожаю 2021 в рахунок сплати орендної плати паїв за 2021 рік вартістю від 4,03 до 4,72 грн. за 1 кг без врахування ПДВ (в залежності від кількості товару в конкретному замовленні).

31.08.2022 та 30.09.2022 на виконання зобов`язань перед Пайовиками ТОВ "Летичів Агро" реалізувало пшеницю 3 (третього) класу врожаю 2021, пшеницю 4 (четвертого) класу врожаю 2022 та пшеницю нестандартну, вартістю 5,285 грн. за 1 кг без врахування ПДВ в рахунок сплати орендної плати паїв за 2022 рік.

Посадові особи Головного управління ДПС у Хмельницькій області провели документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Летичів Агро" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень, вересень 2022 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого відшкодування.

За результатами перевірки складений акт від 16.12.2022 №8177/22-01-07-03/34978673, яким встановлений ряд порушень товариством вимог податкового законодавства, зокрема, в порушення вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, абзацу 2 пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 435 271 грн. в тому числі: за жовтень 2021 в сумі 86837 грн., листопад 2021 в сумі 614 грн., грудень 2021 в сумі 246237 грн. квітень 2022 в сумі 1211 грн., липень 2022 в сумі 39387 грн., серпень 2022 в сумі 49123 грн., вересень 2022 в сумі 11862 грн.

За результатом проведеної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.01.2023 форми "В4" №00/551/0703, яким зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 7784278 грн.

Не погоджуючись із актом перевірки ТОВ "Летичів Агро" подало до Головного управління ДПС у Хмельницькій області заперечення на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки, за результатами розгляду якого, висновки Акта перевірки залишено без змін.

На основі вказаного Акта прийнято податкове повідомлення рішення від 16.01.2023 №00/551/0703 форма "В4" про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 7 784 278 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням в частині такого порушення податкового законодавства: пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, абзацу 2 пункту 188.1 статті 188 ПК України ТОВ "Летичів Агро" занижено базу оподаткування ПДВ на суму 3109080,95 грн., по операціях з постачання пшениці та кукурудзи нижче звичайної ціни, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 435271 грн. в тому числі: за жовтень 2023 в сумі 86837 грн., листопад 2021 в сумі 614 грн., грудень 2021 в сумі 246 237 грн. квітень 2022 в сумі 1211 грн., липень 2022 в сумі 39387 грн., серпень 2022 в сумі 49123 грн., вересень 2022 в сумі 1862 грн., позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі також - ПК України).

Згідно зі статтею 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно з абзацом одинадцятим статті 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Наведені норми підтверджують висновок про те, що первинні документи, створені у письмовій або електронній формі, для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальної підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду, відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують дійсно мали місце.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку.

У той же час, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотнє.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.12.2019 у справі №826/13060/18.

Щодо тверджень контролюючого органу про порушення ТОВ "Летичів Агро" вимог пункт 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, абзацу 2 пункту 188.1 статті 188 ПК України та заниження бази оподаткування ПДВ на суму 3 109 080,95 грн. по операціях з постачання пшениці та кукурудзи нижче звичайної ціни, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 435 271 грн. в тому числі: за жовтень 2021 в сумі 86 837 грн., листопад 2021 в сумі 634 грн., грудень 2021 в сумі 246 237 грн., квітень 2022 в сумі 1 213 грн., липень 2022 в сумі 39 387 грн., серпень 2022 в сумі 49 123 грн., вересень 2022 в сумі 11 862 грн., колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції.

Згідно підпункту 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України, звичайна ціна - це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

За підпунктом 14.1.219 пунктом 14.1 статті 14 ПК України, ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про ціни і ціноутворення" суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни.

Вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Оскільки законодавством не встановлено державне регулювання на продукцію, що виготовляється та реалізується ТОВ "Летичів Агро", відповідно товариство вільне встановлювати ціни на реалізовану продукції за згодою сторін договору.

Системний аналіз наведених норм вказує, що суб`єкти господарювання реалізують продукцію за цінами, самостійно визначеними сторонами.

Така ціна, відповідно до підпункту 14.1.71 статті 14 ПК України, якщо не доведено зворотне, вважається такою, що відповідає рівню ринкових цін.

Верховний Суд у постановах від 16.12.2019 (справа №200/12345/18-а) та від 07.11.2022 (справа № 320/5251/19) зазначив, що у справах, в яких спір стосується визначення бази оподаткування податком на додану вартість з дотриманням вимоги пункту 188.1 статті 188 ПК України щодо звичайних цін як мінімального рівня, якому повинна відповідати база оподаткування, особливо важливе значення має факт доведення реалізації самостійно виготовлених товарів/послуг за цінами, які не відповідають ринковим. І цей факт має доводити контролюючий орган, який вважає, що ціна товарів (послуг), визначена в договорі, не відповідає ринковим.

Як встановлено із матеріалів справи, в матеріалах перевірки контролюючий орган не навів обґрунтування, про те, яким чином контролюючим органом при визначенні звичайної (ринкової) ціни було проведено співставлення економічні (комерційні) умови постачання продукції ТОВ "Летичів Агро", відсутній в матеріалах перевірки аналіз та співставлення умов поставки, обсягів поставок, строків оплати поставленого товару.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача на проведений ним для цілей перевірки аналіз ринку продажу сільськогосподарських культур на підставі даних інтернет-ресурсів: agrex.gov.ua, apk-inform.com, graintrade.com.ua., оскільки відповідачем не конкретизовано постачальників із цінами яких здійснено порівняння, не наведено таких цін, не надано розрахунків на порівняння середніх цін та цін, за якими здійснювало реалізацію власно вирощеної продукції ТОВ "Летичів Агро" та не зазначено, яка вартість такої продукції є звичайною ціною у розумінні ПК України, що унеможливлює перевірити достовірність відповідних даних.

Водночас, як вже зазначалось, інформація, отримана за результатом неконкретизованого аналізу службових осіб Головного управління ДПС у Хмельницькій області ринку продажу сільськогосподарських культур, не є податковою інформацію в розумінні ПК України та не може бути підставою для висновків контролюючого органу щодо порушення платником податків норм податкового законодавства.

Отже, контролюючим органом не доведено, що позивачем здійснювався продаж продукції власного виробництва за цінами, що нижчі за звичайні (ринкові).

Зазначене свідчить про безпідставність та невідповідність нормам податкового законодавства висновку контролюючого органу про заниження позивачем бази оподаткування ПДВ на суму 3109080,95 грн., по операціях з постачання пшениці та кукурудзи нижче звичайної ціни, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 435271 грн. в тому числі: за жовтень 2023 в сумі 86837 грн., листопад 2021 в сумі 614 грн., грудень 2021 в сумі 246 237 грн. квітень 2022 в сумі 1211 грн., липень 2022 в сумі 39387 грн., серпень 2022 в сумі 49123 грн., вересень 2022 в сумі 1862 грн.

Водночас, в ході розгляду даної справи податковий орган не довів правомірність податкового повідомлення-рішення від 16.01.2023 №00/551/0703 форма "В4", в частині порушення податкового законодавства: п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, абз.2 п.188.1 ст.188 ПК України ТОВ "Летичів Агро" занижено базу оподаткування ПДВ на суму 3109080,95 грн., по операціях з постачання пшениці та кукурудзи нижче звичайної ціни, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 435271 грн. в тому числі: за жовтень 2023 в сумі 86837 грн., листопад 2021 в сумі 614 грн., грудень 2021 в сумі 246 237 грн. квітень 2022 в сумі 1211 грн., липень 2022 в сумі 39387 грн., серпень 2022 в сумі 49123 грн., вересень 2022 в сумі 1862 грн., враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 січня 2024 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.