Справа № 120/6435/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 січня 2024 р. Справа № 120/6435/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про визнання протиправною та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про визнання протиправною та скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказує на протиправність постанови начальника державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" Петрика Дмитра від 08.11.2022 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору строком на 11 діб.

Тому, з метою скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 18.05.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

31.05.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службової перевірки по факту виникнення конфліктної ситуації між засудженими. Дисциплінарною комісією розглянуто матеріали справи позивача та одноголосно вирішено, що вчинений дисциплінарний проступок є систематичним, тому позивач потребував ізоляції у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора строком на 11 діб.

Відповідач зауважив, що розпискою від 07.11.2022 позивач ознайомлений з вимогами ст. 135 КВК України та не потребував безоплатної правової допомоги. Факт отримання постанови та порядок її оскарження підтверджується підписом позивача про ознайомлення та отримання оскарженої постанови.

13.06.2023 представник позивача подав відповідь на відзив, у якій вказав, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад дисциплінарного проступку, що виключає можливість застосування до засудженого заходів дисциплінарного впливу, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі та з 09.04.2022 по 09.01.2023 відбував покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

За час відбування кримінального покарання позивач 3 рази притягувався до дисциплінарних стягнень, що підтверджується Довідкою про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_1 (а.с. 33).

Згідно з рапортом від 29.10.2022 № 145 оперуповноважений оперативного відділу майор внутрішньої служби Вадим Пеньковський доповів начальнику установи, що приблизно о 11 год 20 хв старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_2 повідомив, що між засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які відбувають покарання у відділенні СПС № 6, виникла конфліктна ситуація. Після чого ним було викликано вказаних засуджених для проведення профілактичної бесіди з метою вирішення конфліктної ситуації (а.с. 26).

Згідно з висновком від 07.11.2022, затвердженого начальником установи Дмитром Петриком, по факту виникнення конфліктних відносин між засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проведено перевірку та опитано учасників конфлікту і свідків (а.с. 24-25).

08.11.2022 начальник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" Петрик Дмитро виніс постанову про накладення дисциплінарного стягнення на засудженого до позбавлення волі у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору строком на 11 (одинадцять) діб.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, тому з метою її скасування звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 1 Кримінально виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими. Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Згідно зі статтею 3 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КВК України, засуджені зобов`язані, зокрема: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Режим у виправних і виховних колоніях, відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України, це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Відповідно до абз. 1, 3 ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Наказом Міністерства юстиції від 28.08.2018 року № 2823/5 затверджено Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (далі - Правила), які регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі та є обов`язковими для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

Пунктом 3 розділу ІІ Правил встановлено, що засуджені зобов`язані, зокрема:

виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб;

дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами;

ввічливо ставитися до адміністрації та персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Порядку засудженим забороняється, зокрема:

спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, звертатися до них з проханням про виконання незаконних дій;

чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених;

вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська.

Частиною 2 ст. 9 КВК України визначено, що невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно з положеннями КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою (ч. 1 ст. 131-1 КВК України).

Питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії (ч. 1 ст. 135 КВК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватися стягнення, зокрема, у вигляді поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб.

За приписами ч. 1 ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання (ч.8 ст. 134 КВК України).

Згідно з ч. 4-6 ст. 135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Засуджений та/або його представник мають право:

отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії;

бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них;

надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази;

подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Суд зауважує, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 о 09 год. 00 хв. 07.11.2022 повідомлено про місце-штаб установи і час засідання дисциплінарної комісії.

Разом з цим, позивач був повідомлений щодо права користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором, в тому числі, за допомогою Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги.

Вказане підтверджується його особистим підписом на Розписці від 07.11.2022 (а.с. 34).

Відтак, Установою була надана можливість і вживалися заходи щодо отримання засудженим правової допомоги. Проте, відповідно до розписки від 07.11.2022 зазначено що допомоги адміністрації з даного питання не потребує, про що зроблений особистий підпис (а.с. 69).

Під час перевірки оперативним відділом було опитано ряд засуджених установи, які у своїх письмових поясненнях зазначили, що між засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникла конфліктна ситуація, яку створив засуджений ОСОБА_1 , в результаті чого останній штовхав та нецензурно виражався в бік засудженого ОСОБА_3 (а.с. 28 -32).

Згідно з Витягом з протоколу №71 дисциплінарна комісія вирішила: вивчивши матеріали перевірки по даному факту, а також те, що раніше накладені дисциплінарні стягнення за систематичні порушення не дали позитивного результату, тому даний засуджений потребує ізоляції, прийнято рішення за порушення режиму відбування покарання засудженого ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності шляхом поміщення до дисциплінарного ізолятору (а.с. 37).

Відповідно до Висновку перевірки від 07.11.2022 за порушення режиму відбування покарання, яке виразилось у створенні конфліктної ситуації, на дисциплінарній комісії установи вирішили про притягнення засудженого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до Довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 07.11.2022, позивач допускав порушення встановленого режиму утримання 12.03.2022, 15.03.2022 (а.с. 33).

Відтак, начальником Установи була прийнята оскаржена постанова від 08.12.2022 про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор установи.

Оцінюючи доводи позивача, що матеріали про застосування дисциплінарного стягнення були розглянуті однобічно та неповно, то суд зазначає, що матеріали справи спростовують такі твердження. Зокрема, були допитанні свідки подій у яких відібранні письмові пояснення, пояснення надавав позивач, які долученні до матеріалів про поміщення в дисциплінарний ізолятор (а.с. 27-37). Зауваження, заяви чи то клопотання засудженого матеріали не містять, про наявність таких позивач не зазначив.

Отже, з огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови начальника державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" Петрика Дмитра від 08.11.2022 про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор установи. Відтак, в задоволені позову слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, понесення сторонами судових витрат, які б підлягали розподілу при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Державна установа "Вінницька виправна колонія(№86)" (код ЄДРПОУ - 08562594, вул. Привокзальна, 26, м. Вінниця, 21100)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна