Справа № 147/1645/23
Суддя: Натальчук О. А.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/1645/23
Провадження № 2-а/147/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику сторін в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, лейтенанта поліції Ковальчука Тараса Віталійовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Відділення поліції №2 Гайсинського РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

07.12.2023 до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови серії БАД №917131 від 29.11.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №917131 від 29.11.2023 інспектора СРП відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що 29.11.2023 о 00 год. 33 хв. на автодорозі Р-33 сполученням смт Тростянець - с. Буди, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не пред?явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, про наявність постанови серії БАД №917131 від 29.11.2023 він дізнався від свого адвоката Бодачевського Р.В. Будь - які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 29.11.2023 об 00:33 транспортним засобом Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_1 , а також зупинки вказаного транспортного засобу під його керуванням - відсутні, а також проте, що це саме він перебував того вечора та в указаний в постанові час та місце, також відсутні.

Окрім того, у постанові від 29.11.2023 інспектор поліції записав, що начебто встановив особу правопорушника згідно паспорта серії НОМЕР_2 , проте зазначив не повні дані, оскільки відсутні дані про дату видачі паспорта та орган, що видавав паспорт. Зазначає, що серію на номер паспорта інспектор поліції міг отримати із програмного забезпечення, яким користуються працівники поліції в службових цілях, проте особу яка піддавалась адміністративному стягненню інспектор поліції належним чином не встановив.

Таким чином, при винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення від 29.11.2023 за ч.1 ст. 126 КУпАП, інспектор поліції неправильно визначив суб?єкта адміністративної відповідальності, не належним чином встановив його особу без перевірки документів, що засвідчують його особу та безпричинно притягнув до адміністративної відповідальності особу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Вважаю, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №917131 від 29.11.2023, складена інспектором ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, лейтенантом поліції Ковальчуком Т.В., якою його визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП України, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 07.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

27.12.2023 засобами поштового зв`язку від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та безпідставним. Стягнення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, накладено інспектором ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області у межах своїх повноважень і під час виконання службових обов`язків та були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові серії БАД №917131 від 29.11.2023. Також зазначено, що доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Візуальне спостереження за дотримання ПДР працівниками органу Національної поліції можуть бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення. ГУНП зазначає, що обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення стверджується складеною постановою, із змісту якої чітко вбачається час і місце вчинення правопорушення, а також особу, яку притягнуто до відповідальності. Просили в задоволенні позову відмовити. До відзиву також було долучено DVD-диск із відеозаписом нагрудної камери працівника поліції від 29.11.2023.

Оскільки сторони в судове засідання не викликалися, згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №917131; дата розгляду 29.11.2023; місце розгляду справи автодорога Р- 33 сполученням смт Тростянець- с.Буди Гайсинський район; особа, яка розглядає справу інспектор СРПП ВП №2 Гайсинського РУП у Вінницькій області лейтенант поліції Ковальчук Т.В.; особа, щодо якої розглянута справа ОСОБА_1 , 1982 р.н., АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 29.11.2023 о 00 год. 33 хв. на а/д Р-33 сполученням смт Тростянець с.Буди, водій ОСОБА_1 здійснив рух на транспортному засобі Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не пред`явив посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Прийняте по справі рішення: застосовано штраф у розмірі 425 грн. Окрім того, в постанові зазначено правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження та вона містить відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. У п.7 постанови зазначено, до останньої додається відео (а.с.9).

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі водіями транспортних засобів.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Так, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Згідно п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У відповідності до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, дійсно позивач ОСОБА_1 29.11.2023 о 00 год.33 хв., під час дії комендантської години, керував транспортним засобом Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_1 , та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та не пред`явив електронне посвідчення водія.

Зазначені обставини беззаперечно підтверджені оглянутим судом відеозаписом події, яким є відеофіксація із нагрудної боді-камери поліцейського.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута від імені Національної поліції уповноваженою особою у порядку, встановленому чинним законодавством.

Тобто, інспектором поліції 29.11.2023, безпосередньо після виявлення правопорушення, винесено постанову серії БАД №917131, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також варто зазначити, що з відеозапису чітко видно, що автомобіль патрульної поліції 29.11.2023 о 00.33 год. рухався за транспортним засобом Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_1 . Через деякий час водій даного автомобіля звернув за узбіччя та зупинився. З автомобіля зі сторони водія вийшов чоловік, який представився ОСОБА_1 . Повідомив рік свого народження, адресу проживання в АДРЕСА_1 , місце роботи.

Особисті дані особи збігаються з паспортними даними, які долучені позивачем до адміністративного позову.

В подальшому, інспектор поліції запропонував чоловіку пред`явити документи, які надають йому право керувати транспортним заcобом. Останній повідомив, що дані документи у нього відсутні, як і відсутня програма Дія, в якій може міститься електронне посвідчення водія, також відсутні будь-які документи, які посвідчують особу.

Далі, особа категорично заперечувала факт керування транспортним засобом та факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак проходити огляд на встановлення наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння він відмовився.

Разом з тим, з відеозапису чітко чути, що разом з ОСОБА_1 в автомобілі була жінка, яка не представилась, однак називала чоловіка ОСОБА_2 та вказала, що попросила його підвезти її до аптеки.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 заперечуючи факт керування транспортним засобом 29.11.2023 о 00.33 год. на автодорозі Р- 33 сполученням смт Тростянець- с.Буди, намагається уникнути відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд зазначає, що із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу, до компетентних органів він не звертався і матеріали справи таких не містять.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також суд не приймає до уваги позицію позивача відносно того, що інспектор поліції «начебто встановив особу згідно паспорта», та в протоколі зазначив не повні дані, тобто належним чином не встановив особу, оскільки, як вбачається на початку відеозапису, ОСОБА_1 особисто назвав свої персональні дані.

Окрім того, особу водія було встановлено за допомогою бази даних ІКС «ІПНП», оскільки останній не надав посвідчення водія та будь-який інший документ.

Суд зауважує, що положення «Про інформаційну комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», визначає основні завдання, призначення, суб`єктів та структуру інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також умови її функціонування.

Інформаційно-комунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є функціональною підсистемою єдиної інформаційної системи МВС.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення, Основними завданнями системи ІПНП є: інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Національної поліції України; забезпечення наповнення та підтримки в актуальному стані інформаційних ресурсів баз (банків) даних, що входять до ЄІС МВС; забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу; забезпечення електронної взаємодії з МВС та іншими органами державної влади.

Згідно п. 1-3 розділу ІІІ Положення, Інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується: для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до ЄІС МВС та визначені статтею 26 Закону України «Про Національну поліцію»; для формування баз даних у сфері управлінських відносин, необхідних для виконання покладених на поліцію повноважень; для формування баз даних, необхідних для забезпечення щоденної діяльності поліції, у сфері трудових відносин, фінансового забезпечення, документообігу.

В інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.

Бази даних поліції, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції, містять відомості, зокрема, стосовно: повідомлень про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, що надійшли технічними каналами зв`язку; інформації, отриманої з фото- і відеотехніки, відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію»; щодобових переліків та складу нарядів поліції та слідчо-оперативних груп, що заступають на чергування; завдань та орієнтувань, що доводились до нарядів поліції для реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події; звітування нарядів поліції за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, виявлення додаткових обставин на місці пригоди; пересувань нарядів поліції, які отримані із планшетних комп`ютерів (мобільних терміналів) та засобами GPS. Поліція може створювати інші бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції, відповідно до статті 25 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, суд вважає, що інспектор поліції діяв у межах своїх повноважень і вживав заходи для належного встановлення особи порушника.

Крім того, суд зазначає, що вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови, не можуть бути самостійною підставою для скасування спірної постанови за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог адміністративного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді таких спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Окрім того, суд бере до уваги, що на території Вінницької області введено час комендантської години, який починає діяти з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., що у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» дає можливість уповноваженому органу державної влади обмежити або заборонити рух у ці години.

На думку суду, поліцейський правомірно зупинив транспортний засіб під керуванням позивача під час дії комендантської години для перевірки документів.

Факт руху транспортного засобу вбачається із відеозапису події від 29.11.2023 року та з діалогу учасників, зафіксованому на цьому ж відеозаписі.

Вирішуючи питання щодо допустимості доказів, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Залучений відповідачем до справи відеозапис містять інформацію щодо предмета доказування та в повній мірі відповідають вимогам ч.1 ст.72 КАС України, у зв`язку з чим є належними доказами.

Також, згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного. Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, який викладений в постанові від 25.06.2020 року по справі 520/2261/19.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова серії БАД №917131 від 29.11.2023 в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, тому жодні правові підстави для скасування постанови відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова інспектора від 29.11.2023 серії БАД №917131 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. При цьому зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КпАП України.

За таких обставин суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності правомірне, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 77, 90, 139, 143, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовну ОСОБА_1 до Інспектора СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, лейтенанта поліції Ковальчука Тараса Віталійовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Відділення поліції №2 Гайсинського РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса: 21050, місто Вінниця, вулиця Театральна, будинок 10, .

Відповідач: Відділення поліції №2 ГРУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса: 24300, смт Тростянець, вулиця Соборна, 102, Гайсинський район.

Відповідач: Інспектор СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, лейтенант поліції Ковальчук Тарас Віталійович, адреса місця роботи: 24300, смт Тростянець, вулиця Соборна, 102, Гайсинський район.

Повний текст рішення складено 12.01.2024.

Суддя О.А. Натальчук