Справа № 560/16533/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участю:секретаря судового засідання Сапач О.С. представника позивача Зайця І.О., представника третьої особи Чулкової Н.К.,
розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар`єр" , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар`єр" кошти у рахунок погашення податкового боргу шляхом надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу в сумі 3761155 (три мільйони сімсот шістдесят одну тисячу сто п`ятдесят п`ять) грн. 82 коп., за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №682/13-06 від 30.05.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податкова заборгованість, яка не сплачена у добровільному порядку, у зв`язку з чим було винесено рішення про опис майна в податкову заставу. Надсилання платіжних інструкцій на примусове списання (стягнення) податкового боргу до банківський установ в яких відкриті банківські рахунки відповідача не привело до позитивного результату.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Зазначає про невідповідність акту опису майна вимогам законодавства та про неотримання такого. Наголошує на тому, що позивач не надсилав відповідну податкову вимогу відповідачу. Підкреслює про невідповідність балансової вартості описаного майна сумі податкового боргу, відтак вважає, що позивач не вправі звертатись до суду з даним позовом.

Від третьої особи надійшли письмові пояснення, згідно з якими, вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою та просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив, в яких не погодився з доводами викладеними у відзиві.

Позивач у судовому засіданні просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив щодо заявлених позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

За відповідачем відповідно до податкової вимоги форми «Ю» №26941-22 від 05.07.2017, рахується податковий борг в сумі 15070,04 грн.

Рішеннями Хмельницького окружного адміністративного суду у справах №560/2268/19 від 11.11.2019, №560/19555/21 від 23.02.2022, 560/12180/22 від 25.01.2023, №560/13561/22 від 16.02.2023 задоволено позовні вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар`єр" та прийнято рішення №205/4 від 28.06.2023 року про стягнення коштів з рахунків у банках у рахунок погашення податкового податкового боргу.

Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача наявна заборгованість на загальну суму 3761155, 82 грн., а саме:

- з податку на нерухоме майно на загальну суму 94112,29 грн;

- з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 3 667 043,53 грн.

3 метою виконання рішення судів, позивачем до банківських установ надсилались платіжні доручення на суму податкового боргу, однак вони були повернуті контролюючому органу без виконання, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника податку.

Вказані дії не призвели до погашення відповідачем суми заборгованості.

В подальшому, на підставі рішення начальника контролюючого органу про опис майна у податкову заставу відповідача №865/13-06 від 30.05.2023 податковим керуючим, було проведено опис такого майна, за результатами якого складено акт опису майна №682/13-06 від 30.05.2023.

Опис майна здійснено на підставі відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №333905463 від 30.05.2023, №333905428 від 30.05.2023, №333905294 від 30.05.2023, №333905181 від 30.05.2023, №333905123 від 30.05.2023, №333905513 від 30.05.2023, №333905240 від 30.05.2023.

13.07.2023 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу згідно акту опису №682/13-06 від 30.05.2023.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із абзацами 1, 2 пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на дату формування податкової вимоги форми «Ю» №26941-22 від 05.07.2017 така була вручена того ж дня директору підприємства Рудюку Ю.Ф. під особистий підпис.

Разом з тим, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки, податковий борг не був погашений, а податковий борг збільшився, у контролюючого органу не було підстав для надсилання додаткової податкової вимоги.

У зв`язку з чим суд приходить до переконання про безпідставність тверджень відповідача з приводу неотримання податкової вимоги, адже така вважається отриманою 05.07.2017.

Відповідно до пунктів 87.1., 87.2. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з рахунків платника податків, відкритих у банках, небанківських надавачах платіжних послуг.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1. ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів, так і за рахунок майна платника податків.

Згідно зі ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень вказаної статті, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5. вказаної статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно із п. 89.3. ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 1, 2, 6, 8 розділу II Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586 (далі Порядок №586), опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису майна на суму, що відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Як вже встановлено судом, рішенням начальника контролюючого органу про опис майна у податкову заставу відповідача №865/13-06 від 30.05.2023 податковим керуючим, було проведено опис такого майна, за результатами якого складено акт опису майна №682/13-06 від 30.05.2023 на суму - 4 075 475,44 грн.

Акт опису майна у податкову заставу №682/13-06 від 30.05.2023 року складено за формою, передбаченою Додатком 2 Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року №586 (далі - Наказ №586), зі змінами та доповненнями.

Абзацами 1, 3 пункту 89.5. ст. 89 ПК України встановлено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

У разі якщо контролюючий орган приймає рішення про включення майна до акта опису, складається відповідний акт опису, один примірник якого надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Суд зазначає, що акт опису №682/13-06 від 30.05.2023 надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу, зазначену в його реєстраційних даних, а саме: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Рудня-Новенька. Поштове відправлення на адресу ПАТ «Шепетівський буто-щебеневий кар`єр» не отримано, рекомендований лист повернуто відділенням поштового зв`язку із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з абз. 2 п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, акт опису майна №682/13-06 від 30.05.2023 вважається врученим 27.07.2023, відповідно до відмітки поштової служби в повідомленні про вручення із зазначенням про причину невручення.

У зв`язку з вищевикладеним твердження відповідача про не надсилання йому акту опису є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно абз. 2 п. 95.5. ст. 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 95.3. статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Аналіз вищезазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що ПК України чітко визначено послідовність дій контролюючого органу щодо стягнення податкового боргу. Надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, можливо лише за умови недостатності коштів, які перебувають у власності такого платника.

Крім того, звертаючись до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, контролюючий орган повинен зазначити, які заходи були ним вжиті з метою погашення боргу платника податків за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується, а також надати докази недостатності у такого платника грошових коштів готівкових чи на рахунках у банку, необхідних для повного погашення його боргу перед бюджетом.

Таким чином, ПК України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків та лише в разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Як встановлено судом, позивач скерував у банки, які обслуговують рахунки відповідача, платіжні інструкції про стягнення з рахунків підприємства податкового боргу, проте внаслідок вжитих заходів сума заборгованості не погашена через відсутність коштів на рахунках відповідача на підтвердження чого? позивача подав разом з позовною заявою реєстраційні дані відповідача, де вказані відкриті рахунки та відповідні платіжні доручення, інкасовані доручення з відмітками банку про повернення без виконання таких.

Зі змісту статті 95 ПК України слідує, що достатньою умовою для звернення контролюючого органу до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач здійснив заходи щодо стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, на суму податкового боргу, який виник внаслідок несплати відповідачем податкового боргу.

Тобто, Головне управління ДПС у Хмельницькій області належним чином здійснило усі необхідні заходи, що передують зверненню контролюючого органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Право податкової застави зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджено інформаційними витягами з реєстру від 13.07.2023 та 17.07.2023.

Відповідач зазначає про порушення порядку складання акту опису майна та визначення вартості майна, однак, матеріали справи не містять доказів оскарження рішення про опис майна у податкову заставу чи акту опису майна у податкову заставу.

Відповідно до п. 95.12 ст. 95 ПК України, платник податків має право самостійно здійснити оцінку шляхом укладення договору з оцінювачем. Якщо платник податків самостійно не здійснює оцінку протягом одного місяця з дня прийняття рішення про реалізацію майна, контролюючий орган самостійно укладає договір про проведення оцінки майна.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Для цього орган державної податкової служби звертається в порядку пункту 95.3. статті 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський буто-щебеневий кар`єр" кошти у рахунок погашення податкового боргу шляхом надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу в сумі 3761155 (три мільйони сімсот шістдесят одну тисячу сто п`ятдесят п`ять) грн. 82 коп., за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №682/13-06 від 30.05.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 січня 2024 року

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука 17, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Відповідач:Відкрите акціонерне товариство "Шепетівський буто-щебеневий кар`єр" (вул. Гранітна 1, м. Шепетівка, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, 30405 , код ЄДРПОУ - 00991321)
Третя особа:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя П.І. Салюк