Справа № 360/1155/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року справа №360/1155/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Іщенка Дениса Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі № 360/1155/23 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази командира Військової частини НОМЕР_1 про зупинення грошового забезпечення ОСОБА_1 за серпень - вересень 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 237 від 23.08.2023 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини, де він проходить військову службу;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 237 від 23.08.2023 в частині перебування у Збройних Силах України та розрахунку вислуги років в Збройних Силах України ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за серпень - вересень 2022 року та з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення;

- визнати протиправним ненарахування та невиплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з серпня - вересня 2022 року та з 01 серпня 2023 року по дату ухвалення судового рішення, відповідно до Постанови КМУ № 168;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період серпень - вересень 2022 року та з 01 серпня 2023 року по момент винесення судового рішення відповідно до Постанови КМУ № 168.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ст. 160 КАС України, та її копій відповідно до кількості учасників справи, із викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує всі свої вимоги, доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вказані позовні вимоги.

10.10.2023 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від представника позивача на адресу суду надійшла уточнена позовна заява з додатками та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції обмежує позивача в захисті його конституційних та трудових прав, прийнята з порушенням ст.ст. 44, 47 КАС України. Позивач, на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху надав клопотання про витребування доказів, проте ухвала про повернення позову обґрунтована виключно відмовою в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів у військової частини.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ст. 160 КАС України, та її копій відповідно до кількості учасників справи, із викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує всі свої вимоги, доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вказані позовні вимоги.

В ухвалі, зокрема, зазначено, що заявлені позивачем вимоги є неконкретизованими: позивачем не зазначено дати та номери наказів командира Військової частини НОМЕР_1 , які він просить визнати протиправними та скасувати; не додано до позовної заяви цих наказів. Позивач вказує, що він припускає наявність наказів, на підставі яких позивачеві не доплачувалося грошове забезпечення за період серпень-вересень 2022 року, проте, про їх існування йому не відомо, проте позовні вимоги не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а захисту підлягають лише порушені права.

Також позивачем не надано суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (додано лише копію витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_4 від 01.03.2022 № 37 про зарахування до списків особового складу, копію витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2023 № 237 про виключення зі списків особового складу та копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

При цьому позовну заяву складено адвокатом Іщенком Д.М., кому, відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність надано можливість звертатися до відповідних органів із адвокатським запитом про надання інформації, копій документів тощо.

10.10.2023 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від представника позивача на адресу суду надійшла уточнена позовна заява з додатками, а також надано клопотання про витребування доказів: довідки про виплачену заробітну плату/грошове забезпечення позивача за період з 01.03.2022 по 23.08.2023; наказів, розпоряджень чи будь яких інших документів про зупинення, призупинення, позбавлення заробітної плати/грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2022 по 23.08.2023; наказів, висновків, актів чи будь яких інших документів на підтвердження самовільного залишення позивачем військової частини у період з 01.03.2022 по 23.08.2023; направлень до медичних установ, які надавалися позивачу у період з 01.03.2022 по 23.08.2023; інформації з медичних рот Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 стосовно перебування на амбулаторному лікуванні позивача та його звернення у період з 01.03.2022 по 23.08.2023 та письмових доказів на підтвердження цієї інформації; інформації про звернення командирів Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 до Державного бюро розслідувань з заявами/повідомленнями про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 4 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України відносно позивача, з наданням доказів на підтвердження цієї інформації.

В клопотанні зазначено, що отримати самостійно зазначену інформацію сторона позивача не має можливості у зв`язку об`єктивними обставинами. На адвокатський запит командир Військової частини НОМЕР_2 надав відповідь від 20.09.2023 про неможливість надати документи.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що позивачем у встановлений судом першої інстанції строк недоліки не усунуто, клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає, оскільки в ньому не зазначено жодних об`єктивних причин, з яких позивачем ці докази не можуть бути подано.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п.п. 4-5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як визначено частиною п`ятою статті 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача (…) про витребування доказів (…) тощо.

Відповідно до частини сьомої статті 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою цієї статті визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З аналізу наведених норм вбачається, що підстави для залишення позовної заяви без руху встановлені саме статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, перелік яких є вичерпним.

Як свідчать матеріали справи підставою для повернення позовної заяви позивачу є ненадання ним до суду першої інстанції доказів на підтвердження обгрунтування позовних вимог, та необґрунтованість клопотання про витребування цих доказів у відповідача.

При цьому, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції визначив, що позивачу необхідно викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, надати докази, що підтверджують ці обставини.

Позивачем на виконання вимог ухвали про усунення недоліків надано уточнену позовну заяву та клопотання про витребування доказів у відповідача.

Таким чином, суд вважає, що позивачем усунуті недоліки, які визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 02.10.2023, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позову ОСОБА_1 ухвалою від 24.10.2023 з підстав, визначених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (принцип офіційного з`ясування обставин).

Наявність цього принципу обумовлена тим, що в учасників публічно правових відносин, зазвичай, нерівні можливості, оскільки особі протистоїть потужний адміністративний апарат.

Активна роль суду дає можливість врівноважити можливості людей і суб`єкта владних повноважень, а також сприяє тому, щоб порушені владою права були захищені.

Закон зобов`язує суд створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, а також контролювати дії сторін, активно досліджувати надані докази і виключати з розгляду ті з них, які є неприпустимими, залучати нові, забезпечувати неухильне додержання учасниками судового процесу всіх правил судочинства, встановлених законом.

Колегія суддів також вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачем права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування.

Згідно з частиною третьою статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 294, 308, 311, 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Іщенка Дениса Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі № 360/1155/23 задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі № 360/1155/23 скасувати.

Справу № 360/1155/23 направити для продовження розгляду до Луганського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 08 січня 2024 року та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено та підписано 08 січня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Т.Г. Гаврищук