Справа № 280/6551/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Справа № 280/6551/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Сердюка Р.В.

представника відповідача 1 - не прибув

представника відповідача 2 Руденка В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 (юридична адреса: с. Старичі, Львівська область, 81052, фактична адреса: м. Вільнянськ, Запорізький район Запорізька область, 70002, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності, протиправними та скасування наказів в частині та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заяою до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2), в якій позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 08.11.2023 вх.№49594, просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 та військової частини НОМЕР_2 , щодо не виплати ОСОБА_1 , у липні 2023 року, щомісячної премії за червень 2023 року;

-визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 та військової частини НОМЕР_2 , щодо не виплати ОСОБА_1 , у липні 2023 року, додаткової винагороди на період дії воєнного стану, за період з 01 по 12 червня 2023 року;

-зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 та військову частину НОМЕР_2 , виключити відомості про ОСОБА_1 з актів індивідуальної дії, які стали підставою для невиплати йому у липні 2023 року, премії за червень 2023 року, тобто з пункту 3 наказу від 05.07.2023р. №451 згідно якого позивач ОСОБА_4 внесений у додаток під №73 та невиплатидодаткової винагороди на період дії воєнного стану за період з 01 по 12 червня 2023 року, тобто з пункту №5 наказу від 26.07.2023р. №479 згідно якого позивач ОСОБА_4 внесений у додаток №5 під №62;

-зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 та військову частину НОМЕР_2 , включити відомості про ОСОБА_1 у акти індивідуальної дії, на виплату йому премії за червень 2023 року та додаткової винагороди на період дії воєнного стану за період з 01 по 12 червня 2023 року, що мали бути виплачені у липні 2023 року, тобто у відповідний додаток на виплату до наказу від 05.07.2023р. №451 щодо виплати щомісячної премії та у відповідний додаток на виплату до наказу від 26.07.2023р. №479 щодо виплати додаткової винагороди;

-визнати протиправним та скасувати п.3 наказу від 05.07.2023р. №451, в частині, що стосується ОСОБА_1 та його внесення у додаток до наказу під №73, щодо невиплати щомісячної премії;

-визнати протиправним та скасувати п.5 наказу від 26.07.2023р. №479, в частині, що стосується ОСОБА_1 та його внесення у додаток №5 до наказу під №62, щодо невиплати додаткової винагороди.

В обґрунтування позову посилається на те, що 13.07.2023 позивач отримав виплату за червень 2023 року в розмірі 5880,03грн. в той час як за твердженням позивача мало бути виплачено близько 130 000,00грн. Вказує, що відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України від 07.06.2018 № 260 премія не виплачується зокрема у випадку вживання алкогольних напоїів (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслудбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) за місяць, у якому здійснено таке порушення. В свою чергу до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які усунені від виконаннч службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного командиром. Стверджує, що станом на 13.07.2023 не був притягнутий ні до адміністративної, ні до дисциплінарної відповідальності, не був визнаний таким, що вживав алкогольні напої, а отже втратити право на належні позивачу виплати за червень 2023 року у вигляді додаткової винагороди за період з 01 по 12 червня 2023 року та премії за весь червень 2023 року не міг і вони не випплачені протиправно. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі позовну заяву не визнали. У відзиві від 16.10.2023 вх. № 45545 посилаються на те, що з рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення - начальника відділення полковника ОСОБА_5 вх. №10492 від 11.06.2023, який став підставою для призначення службового розслідування, стало відомо, що о 17:40 під час перевірки 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону в розташуванні особового складу батареї в с. Таврійське був виявлений командир 1 мінометної батареї майор ОСОБА_1 , який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння з характерними ознаками - стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, млявість мови, гіперемія шкірного покрову обличчя, зухвалість поведінки. Вказує, що з матеріалів службового розслідування відомо про те, що долучені до акту службового розслідування відеоматеріали, на яких зафіксовано спілкування ОСОБА_6 з полковником ОСОБА_5 та підполковником ОСОБА_7 , підтверджують наявність у С. Позігуна ознак нетверезого стану - порушення координації, млявість мови та міміки, раптові прояви агресії та неадекватної ситуації поведінки. Ознайомлення з відеоматеріалами, на яких зафіксовано спілкування ОСОБА_6 з офіцерами робочої групи 11.06.2023, дозволило комісії, яка провела службове розслідування, дійти одностайного та обґрунтованого висновку про перебування ОСОБА_6 у нетверезому стані. Військовослужбовець ОСОБА_4 відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в медичній роті військової частини НОМЕР_2 , а також відмовився проходити відповідну експертизу в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, куди його доставили військовослужбовці Військової служби правопорядку. Будь-яких особистих, медичних чи інших поважних причин відмови від проходження медичного огляду ОСОБА_4 не навів, що свідчить про його намагання приховати факт перебування у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, посилання в Наказі №1142 від 12.06.2023 на факт виконання С. Позігуном обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння є достовірним, відповідні підтвердні документи долучені до матеріалів службового розслідування та враховані при оформленні висновків за результатами його проведення. Таким чином, з огляду на встановлення факту перебування позивача 11.06.2023 у стані алкогольного сп`яніння та підтвердження цієї обставини належними доказами в межах службового розслідування, невиплата С. Позігуну премії та додаткової винагороди за весь місяць, в якому було здійснено вказане порушення (червень 2023 року), є правомірною. 3 довідки про нараховане грошове забезпечення та інші додаткові виплати за період з 01.04.2022 по 31.08.2023 відомо, що ОСОБА_8 було виплачено грошове забезпечення за червень 2023 року та липень 2023 року (місяці, на які припав період його усунення) в повному обсязі, з урахуванням вищезазначеного положення пункту 1 розділу XXIX Наказу №260. Таким чином, дії Військової частини НОМЕР_2 у відношенні до позивача після виявлення останнього 11.06.2023 з ознаками алкогольного сп`яніння є правомірними та такими, що відповідають вказаним положенням законодавства. Вважає, що позивачу правомірно не були виплачені кошти щомісячної премії та додаткової винагороди за червень 2023 року (повністю). Період усунення позивача у липні 2023 року (до моменту прийняття рішення за результатами службового розслідування) був врахований при нарахуванні та виплаті щомісячної премії та додаткової винагороди, що підтверджується долученою довідкою про нараховане грошове забезпечення та інші додаткові виплати ОСОБА_6 за період з 01.07.2023 по 31.08.2023 (у складі додатків доповідної записки від 15.09.2023 №15937). Просять у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 21.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 05.09.2023 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначено підготовче судове засідання на 03.10.2023.

Ухвалою суду від 08.09.2023 забезпечено участь представника позивача у підготовчих та судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Протокольною ухвалою суду від 03.10.2023 відкладено підготовче засідання на 23.10.2023.

Ухвалою суду від 09.10.2023 витребувано у Військової частини НОМЕР_2 інформацію про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення та інші додаткові виплати за червень 2023 року, копії наказів щодо зменшення виплати (невиплати) позивачу грошового забезпечення та інших додаткових виплат за червень 2023 року.

Протокольною ухвалою суду від 23.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.11.2023.

Протокольною ухвалою суду від 13.11.2023 прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову, у зв`язку із чим оголошена перерва у підготовчому засіданні до 23.11.2023.

Протокольною ухвалою суду від 23.11.2023 за клопотанням представника відповідача 2 відкладено підготовче засідання на 11.12.2023.

Протокольною ухвалою суду від 11.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.12.2023.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача 2 просив у задоволенні позовної заяви відмовити, з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 19.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

У спірний період ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді командира 1мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

11.06.2023 заступником командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення полковником ОСОБА_9 у присутності свідків старшого офіцера ОСОБА_10 та бібліотекара клубу ВЧ НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_11 складено акт про відмову військовослужбовця ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.116, Том І).

12.06.2023 наказом командира ВЧ НОМЕР_2 №1142 «Про призначення службового розслідування» наказано провести службове розслідування стосовно командира 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону майора ОСОБА_1 за фактом виконання обов`язків військової слудби у стані алкогольного сп`яніння з метою уточнення причин і умов, що сприяли правопорушенню та встановлення ступеня вини військовослужбовця (а.с.112, Том І).

Наказом від 05.07.2023 №451 «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби у червні» пунктом 3 передбачено «не виплачувати щомісячну пермію у червні 2023 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 згідно з додатком до цього наказу (військовослужбовцям, усунутим від виконання службових обов`язків)» пунктом 73 Додатку вказаний майор ОСОБА_1 , причина вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); усунення від виконання службових обов`язків. Підстава наказ командира ВЧ НОМЕР_2 №1142 від 12.06.2023.

Наказом від 26.07.2023 №479 «Про виплату додаткової винагороди» пунктом 5 передбачено «не виплачувати додаткову винагороду за червень 2023 року військовослудбовцям відповідно до додатку 5 до цього наказу, військовослудбовцям, яким призупинено виплату грошового забезпечення (включно з військовослужбовцями , яким така виплата грошового забезпечення залишилась призупиненою хоча б один день у червні 2023 року у зв`язку із самовільним залишенням військової частини або місця служби), а також іншим військовослужбовцям, які не зазначені у додатках 1-4 до цього наказу, або за час у період з 01.06.2023 по 30.06.2023, який не вказаний в цих додатках» пунктом 62 Додатку вказаний майор ОСОБА_1 , причина вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); усунення від виконання службових обов`язків. Підстава наказ командира ВЧ НОМЕР_2 №1142 від 12.06.2023.

Не погодившись із бездіяльністю відповідачів щодо невиплати премії та додаткової винагороди за червень 2023 року, вважаючи протиправними накази в частині та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На підставі частини 4 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року ухвалена постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).

Пунктом 1 постанови №168 в редакції, чинній на виникнення час спірних правовідносин, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2-1 постанови №168 керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).

За положенням пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Розділом XVI вказаного Порядку № 260 встановлений порядок преміювання військовослужбовців.

Відповідно до п.1 розділу XVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків (п.3 розділу XVI Наказу №260).

Відповідно до п. 5 розділу XVI Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у таких випадках, зокрема, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Відповідно до п.6 розділу XVI Порядку №260 забороняється не виплачувати премію військовослужбовцям або зменшувати її розмір протягом кількох місяців за одне й те саме допущене порушення.

Наведе вище правове регулювання встановлює цілком визначений порядок, згідно якому за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) премії не виплачуються за місяць, у якому здійснено таке порушення.

У главі XXXIV "Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану" вказаного вище Порядку № 260 встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які, в одному з випадків,

-усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);

-вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Виходячи з аналізу норм Порядку № 260, позбавлення щомісячної премії (частково або в повному обсязі) та додаткової винагороди військовослужбовця із визначенням конкретних підстав невиплати, має здійснюватися на підставі наказу командира військової частини.

Як зазначалося вище, Наказом від 05.07.2023 №451 «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби у червні» та Наказом від 26.07.2023 №479 «Про виплату додаткової винагороди» позивача позбавлено премії за червень 2023 року та додаткової винагороди за червень 2023 року на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 №1142 від 12.06.2023 за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); усунення від виконання службових обов`язків.

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 12.06.2023 №1142 «Про призначення службового розслідування» на підставі рапорту заступника командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення-начальника відділення полковника ОСОБА_5 вх.№10492 від 11.06.2023 про факт виконання командиром 1 мінометної батареї 1 механізованого батальойону майором ОСОБА_1 обов`язків військової служби у нетверезому стані наказано провести службове розслідування стосовно командира 1 мінометної батареї 1 механізованого батальойону майора ОСОБА_1 за фактом виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, з метою уточнення причин і умов, що сприяли правопорушенню із встановлення ступеня вини військовослужбовця. Пунктом 4 вказаного наказу, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків майором ОСОБА_12 , що створило загрозу настання тяжких наслідків, усунуто майора ОСОБА_6 від виконання службових обов`язків командира 1 мінометної батареї 1 механізованого батальойону на час проведення службового розслідування та прийняття відповідного рішення за його результатами.

Отже, позбавлення позивача премії за червень 2023 року та додаткової винагороди за червень 2023 року відбулося через вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); усунення від виконання службових обов`язків.

Відтак, дослідженню та з`ясуванню в рамках предмету позову є саме наявність вищенаведених підстав позбавлення пермії та додаткової винагороди.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Судом з`ясовано, що з метою зміцнення військової дисципліни, протидії вживанню спиртних напоїв військовослужбовцями та встановлення порядку проведення медичного огляду у військовій частині для встановлення факту перебування військовослужбовців у стані сп`яніння наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 17.07.2022 №302 «Про порядок проведення медичного огляду для встановлення факту перебуваня військовослужбовців у стані сп`яніння» визначено порядок медичного огляду (а.с.5-9, Том ІІ).

Пунктом 1.6 вказаного наказу передбачено, що установлення факту перебування військовослужбовця у стані сп`яніння здійснюється на підставі медичного огляду з використанням спеціального технічного засобу, який після проведення тесту показує більше 0,2проміле алкоголю в крові.

Згідно з п.1.7 Наказу, результати медичного огляду зазначаються у висновку про результати медичного огляду для встановлення факту перебування військовослужбовця у стані сп`яніння (додаток 2).

Відповідно до п.1.5 Наказу у разі відмови військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння складається відповідний акт у присутності 2 свідків (додаток 1).

11.06.2023 заступником командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення полковником ОСОБА_9 у присутності свідків старшого офіцера ОСОБА_10 та бібліотекара клубу ВЧ НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_11 складено акт про відмову військовослужбовця ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.116, Том І).

Того ж дня, ОСОБА_1 був доставлений офіцерами робочої групи до Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку та переданий його пердставникам.

Доставлений 11.06.2023 о 19 год.10 хв. до закладу охорони здоров`я КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатрічної допомоги» ОСОБА_1 від проходження експертизи на стан сп`яніння відмовився, про що зазначено у висновку від 11.06.2023 (а.с.121, Том І).

Відтак, суд доходить висновку про те, що відповідачами не було складено жодного документу, передбаченого наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 17.07.2022 №302 «Про порядок проведення медичного огляду для встановлення факту перебуваня військовослужбовців у стані сп`яніння», який би підтверджував факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (наприклад, висновки згідно п.1.7, 1.10 тощо).

При цьому, акти відмови від проходження огляду та експертизи на стан алкогольного сп`яніння не можуть розцінюватися як доказ перебування військовослужбовця у стані сп`яніння, але можуть утворювати самостійний склад адміністративного правопорушення (відмова від проходження огляду).

Так, 12.06.2023 офіцером відділення Військової служби правопорядку Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку старшим лейтенантом Гулий Д.С. відносно ОСОБА_1 складено протокол ДНЗ-2/554 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП (а.с.118, Том І).

Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст.172-20 КУпАП відповідальність передбачена за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

В описовій частині протоколу зазначено, що «11 червня 2023 року о 18 год. 10 кв., майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду та умовах воєнного стану (особливий період включає в себе воєнний стан), виконуючи обов`язки військової служби, перебував в АДРЕСА_3 (тимчасове розташування підрозділу) де всупереч вимогам статей 11., 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей І - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, виконував обов`язки військової служби за призначенням, в умовах воєнного стану, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (хитка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, млява річ, стійкий запах алкоголю з порожнини рогу, поведінка яка не відповідає наявній обстановці), який в КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" відмовився від проходження медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2023 №4333 чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП…» (а.с.118-119, Том І).

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2023 у справі № 336/6357/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито на підставі ст.247 п.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.217-218, Том І).

В мотивувальній частині постанови суд зазначив наступне «…На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про військове адміністративне правопорушення ДНЗ-2/554 від 12.06.2023 жодних належних доказів, а також пояснень свідків не додано. Доводи, викладені ОСОБА_1 у письмових поясненнях та надані захисником Сердюком Р.В. у судвому засіданні узгоджуються з долученими ним до матеріалів справи письмовими доказами».

У зв`язку із цим, ані протокол ДНЗ-2/554 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, ані Постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2023 у справі № 336/6357/23 не є носіями доказової бази перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння.

Інших доказів суду не надано.

Посилання представника військової частини на матеріали службової перевірки суд відхиляє, оскільки ВЧ НОМЕР_2 самостійно визначила Порядок проведення медичного огляду для встановлення факту перебуваня військовослужбовців у стані сп`яніння, затверджений наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 17.07.2022 №302. У ньому відсутні положення про можливість встановлення такого факту за допомогою показів свідків, письмових пояснень, відеофіксації тощо.

Лише п.1.10 Наказу від 17.07.2022 №302 передбачає, що у виняткових випадках, якщо внаслідок ведення бойових дій неможливо доставити військовослужбовця з ознаками сп`яніння для проведення медичного огляду з використанням спеціального технічного засобу, встановлення стану сп`яніння здійснюється начальником медичного пункту підрозділу або представником медичної роти за зовнішніми ознаками зі складанням медичного висновку.

Такого висновку суду надано не було.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння), то п.3 наказу Військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2023 №451, в частині внесення у додаток до наказу під №73 ОСОБА_1 щодо невиплати щомісячної премії є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 щомісячної премії за червень 2023 року суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо додаткової винагороди позивача за червень 2023 року суд зазначає, що оскільки військовою частиною вказано 2 підстави її невиплати: вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) яка не підтвердилась під час розгляду справи; усунення від виконання службових обов`язків застосована наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 12.06.2023 №1142 «Про призначення службового розслідування» і не є спірною, а відтак позбавлення позивача права на додаткову винагороду у червні 2023 року правомірне лише з дня усунення або відсторонення.

Отже, суд визнає протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану, за період з 01 по 12 червня 2023 року, а також протиправним і таким, що підлягає сасуванню є п.5 наказу Військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2023 №479, в частині, внесення у додаток №5 до наказу під №62 ОСОБА_1 щодо невиплати додаткової винагороди за період з 01 по 12 червня 2023 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На думку суду, найбільш ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за червень 2023 року та додаткову винагороду на період дії воєнного стану за період з 01 по 12 червня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє у зв`язку із необгрунтованістю.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими в частині та такими, що підлягають задоволенню частково.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору розподіл витрат в порядку ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Крім того, в позовній заяві від 14.08.2023 та заяві про зміну предмету позову від 08.11.2023 представник позивача просить суд стягнути витрати на правничу допомогу адвоката, пропорційно до неправомріних дій кожного із співвідповідачів, у загальному розмірі 7000,00 грн.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В обгрунтування заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу представником позивача не було подано жодного доказу, зокрема, в матеріалах справи відсутній договір між адвокатом та довірителем, розрахунок завлених витрат, акт приймання-передачі наданих послуг, докази оплати тощо.

Відтак, під час ухвалення рішення суду питання розподілу витрат на правничу допомогу судом не вирішувалось.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 (юридична адреса: с. Старичі, Львівська область, 81052, фактична адреса: м. Вільнянськ, Запорізький район Запорізька область, 70002, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, протиправними та скасування наказів в частині та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 щомісячної премії за червень 2023 року.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану, за період з 01 по 12 червня 2023 року.

Визнати протиправним та скасувати п.3 наказу Військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2023 №451, в частині внесення у додаток до наказу під №73 ОСОБА_1 щодо невиплати щомісячної премії.

Визнати протиправним та скасувати п.5 наказу Військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2023 №479, в частині, внесення у додаток №5 до наказу під №62 ОСОБА_1 щодо невиплати додаткової винагороди за період з 01 по 12 червня 2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за червень 2023 року та додаткову винагороду на період дії воєнного стану за період з 01 по 12 червня 2023 року.

В іншій частині вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 09.01.2024.

Суддя Л.Я. Максименко