Справа № 340/1040/22
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2024 року м. Дніпросправа № 340/1040/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 в адміністративній справі №340/1040/22 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної державної адміністрації в особі Обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціальної захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровоградської обласної державної адміністрації в особі Обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Департамент соціальної захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо позбавлення статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії серії А синього кольору та скасувати протокол комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 35 від 24.11.2021 «Про позбавлення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії серія А синього кольору»;

- скасувати рішення відповідача, оформлене протоколом № 35 від 24.11.2021, в частині щодо визнання за позивачем статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2 та поновити позивачу в статусі учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року відмовлено у задоволені позову.

Позивач, з зазначеним рішенням суду не погодилось та звернулась з апеляційною скаргою в якій посилається на невірне застосування норм судом матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що згідно довідки Рахівського районного військового комісаріату № 68 від 25.06.2018, Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за№ 1 від 03 січня 2022 року, Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України за № 1341 від 13.11.2018, позивач приймав участь по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_1 у період з 20 лютого 1987 року по 03 червня 1987 року. Отримав дозу опромінювання 13.093 рентгенів, що не відповідає архівній довідці де зазначено про отримання дози опромінювання 3.093.

З Архівної довідкою Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України за № 1341 від 13.11.2018 підтверджується факт, що позивач прибув для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 20 лютого 1987 року. Приймав участь в ліквідації наслідків аварії до 4 червня 1987 року.

Після пред`явлення адміністративного позову, була отримана архівна довідка Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 31 січня 1994 року за № 24/20521 в якій зазначалося, що військова частина НОМЕР_1 на даний час розформована. Архів військової частини НОМЕР_1 був переданий , знаходиться в координаційній групі управління хімічних військ округу.

В архівній довідці зазначено, що позивач перебував в зоні відчуження 105 днів в тому числі безпосередньо в промзоні ( місце знаходження 4 реактора АЕС 12 днів).

З даної архівної довідки вбачається, що позивач в складі військової частини НОМЕР_1 виконував задачі по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. Місце дислокації військової частини НОМЕР_1 населений пункт (Діброва) .

Згідно з додатком до Постанови КМ України від 23 липня 1991 року за № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» населений пункт «Діброва» віднесений до населених пунктів зон радіоактивного забруднення, відчудження.

Дана архівна довідка була направлена до суду для приєднання до матеріалів справи. Однак при розгляді справи суд не надав її оцінку.

З огляду на викладене, позивач вважає, що з урахуванням інформації наведеної у вищевказаних довідках, позивач перебував не менше 14 календарних днів у зоні відчуження, а саме в промзоні 4 реактора 14 днів (12 днів по довідці Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 31 січня 1994 року за № 24/20521, 3 дні згідно довідці Галузевого Державного Архіву Міністерства оборони України за№ 1341 від 13.11.2018).

Від Кіровоградської обласної державної адміністрації надійшов відзив на скаргу, в якому просила залишити скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування зазначено, що згідно з пунктом 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження; довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

Згідно з військовим квитком НОМЕР_2 ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 20 лютого по 03 червня 1987 року, але назва населеного пункту зони відчуження не зазначена.

Відповідно до довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12 березня 2019 року № 179/1/4415 ОСОБА_1 в період з 20 лютого по 04 червня 1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у військовій частині НОМЕР_1 .

Місце дислокації військової частини н.п. Радча (не відноситься до зони відчуження). В довідці зазначено 2 дні виїзду в ПуСО н.п. Діброва (не відноситься до зони відчуження) та 3 травня в м. Прип`ять (зона відчуження). Отже, підтверджено 1 день перебування в зоні відчуження (м. Прип`ять) - 3 травня 1987 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» населений пункт Діброва є зоною безумовного обов`язкового відселення та не відноситься до зони відчуження.

Згідно протоколу Тимчасової комісії по перевірці правильності видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Кіровоградською обласною державною адміністрацією від 29 січня 1998 року № 18, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 3 № 142757 перереєстроване на підставі заяви від 17 листопада 1997 року та копії витягу з військового квитка.

Довідка Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 31 січня 1994 року № 24/20521, яка була додана до апеляційної скарги і раніше не подавалась, не підтверджує, факт виконання робіт ОСОБА_1 у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а тому відсутні підстави для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Також, 18 жовтня 2022 року, департаментом соціального захисту населення Кіровоградської обласної військової адміністрації подано запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України з проханням підтвердити або спростувати довідку Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 31 січня 1994 року № 24/20521.

На підставі вищевикладеного, згідно наявних документів. Обласною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної військової адміністрації прийнято рішення, яке відповідає законодавству України.

Від Департаменту соціальної захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації надійшов відзив на скаргу, в якому просила залишити скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін. В обґрунтування наведенні тотожні обставини, що у відзиві Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

24.02.1994 Закарпатською облдержадміністрацією ОСОБА_1 видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 3 категорії № 142757.

Відповідно до протоколу Тимчасової комісії по перевірці правильності видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 29.01.1998 № 18 перереєстроване посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 3 категорії № 142757 (а.с.114).

16.06.1998, відповідно до особистої заяви від 28.04.1998, до якої долучено лише фото 3х4, позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії №341485 (а.с.116, 127).

Позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про призначення пенсії відповідно до приписів ст. 55 закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за результатами розгляду заяви відмовило позивачу.

Не погоджуючись з відмовою позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з відповідним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06 жовтня 2019 року..

Ухвалою головуючого судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Брегея Р.І. від 30.06.2021 було відкрито провадження у справі №340/3315/21 за позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 провадження у справі № 340/3315/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №340/1040/22.

Відповідача зазначив, що у зв`язку з зазначеним виникла необхідність розгляду особової справи ОСОБА_1 на засіданні Обласної комісії щодо правомірності встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

За результатами розгляду комісією встановлено, що ОСОБА_1 працював у зоні відчуження (м. Прип`ять) один день 3 травня 1987, що не підтверджує правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2. Картка обліку доз радіоактивного опромінення зазначає дозу опромінення за період з 20 лютого по 03 червня 1987 13,093 (одиниці виміру не зазначено). Визначити кількість днів виїзду у зону відчуження неможливо.

24.11.2021 на засіданні Обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації, розглянувши всі наявні документи особової справи позивача, було прийнято рішення, оформлене протоколом №35, згідно якого вирішено: "Відсутні підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії ОСОБА_1 . Визначити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, як такому, що працював у зоні відчуження від 1 до 14 календарних днів у 1987році. Посвідчення підлягає вилученню з повідомленням органів Пенсійного фонду України в Кіровоградській області." (а.с.130).

Про рішення повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Управління соціального захисту населення Голованівської райдержадміністрації (а.с.131-132).

Згідно з військовим квитком НОМЕР_2 ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 20.02.1987 по 03.06.1987 у складі військової частини НОМЕР_1 . Отримав дозу опромінення 13,093 рентгенів (а.с.118, 119-123).

Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 12.03.2019 року № 179/1/4415, ОСОБА_1 в період з 20 лютого по 04 червня 1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_1 . В довідці зазначено дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): ПуСО №3 (не розшифровано) н.п. Діброва (номер зони не вказано) 4 березня (один день); ПуСО №3 (не розшифровано) (населений пункт, номер зони не вказано) 3 травня (один день); м. Прип`ять (номер зони не вказано) 3 травня. Тривалість робочого дня не вказана. Отримав дозу опромінення: 3 (три) 093 (одиницю виміру не зазначено). Місце дислокації військової частини: н.п. Радча (а.с.117).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 9 Закону № 796-XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 10 Закону №796-XII визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону №796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

1) особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1;

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;

Згідно частини 1 та 4 статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 65 Закону №796-ХІІ, Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 5.1, 5.6 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17.05.2006 № 187, яке було чинним на час видачі позивачу посвідчення та втратило чинність на час прийняття комісією спірного рішення, рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно.

У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії воно на підставі рішення Комісії підлягає вилученню.

Пунктом 1 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 26 грудня 2018 року № 1945, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України15 січня 2019 р. за № 52/33023, який був чинний на час прийняття оскаржуваного рішення, визначено, що Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії (п. 3 Положення).

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Положення № 1945, Комісія має право: отримувати в установленому порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; повертати матеріали особових справ громадян до регіональних комісій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення; перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно із п. 3-7 Розділу ІІІ Положення, рішення Комісії щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видано необґрунтовано, приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Прийняті Комісією рішення фіксуються у протоколі засідання, який підписується головуючим, секретарем та членами Комісії.

Особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення Комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення Комісії може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Згідно із п. 4 Розділу ІІ Положення, Комісія зобов`язана при визначенні (підтвердженні) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551.

Постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018, яка чинна на час перевірки обґрунтованості видачі позивачу посвідчення, затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, який визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

У пункті 7 Постанови №551 зазначено, що раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям:

забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;

утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення;

провести до 1 січня 2022 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

За пунктом 4 Порядку № 551 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 2) серії А синього кольору.

Посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А без відмітки про перереєстрацію, передбачену абзацом першим пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. № 135 «Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», видані до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, вважаються недійсними.

Учасникам випробувань ядерної зброї в атмосфері, бойових радіоактивних речовин, учасникам військових навчань із застосуванням такої зброї, учасникам ліквідації наслідків ядерних аварій, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення «Учасник ліквідації ядерних аварій» (категорія 2) серії Я синього кольору.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи було врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (далі - Порядок №51, чинній на момент видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2).

Відповідно до пункту 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Порядку №51, інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Отже, посвідчення учасникам ліквідації наслідків ядерних аварій, віднесеним до категорії 2, видаються у разі якщо особа працювала в зоні відчуження в 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Пунктом 10 Порядку №51 передбачено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту); інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Аналогічного змісту норми наведені й у Порядку №551.

Так, згідно пункту 11 Порядку №551, посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження; довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

З обставин справи вбачається, що до висновків про не перебування позивача в зоні відчуження в 1987 році - не менше 14 календарних днів, комісія дійшла у зв`язку з тим, що наданими документами підтверджено роботу у зоні відчуження 1 день.

Як свідчать матеріали справи, згідно довідки Рахівського районного військового комісаріату № 68 від 25.06.2018, Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за№ 1 від 03 січня 2022 року, Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України за № 1341 від 13.11.2018, позивач приймав участь по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_1 у період з 20 лютого 1987 року по 03 червня 1987 року. Отримав дозу опромінювання 13.093 рентгенів.

Згідно Архівної довідкою Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України за № 1341 від 13.11.2018, позивач прибув для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 20 лютого 1987 року. Приймав участь в ліквідації наслідків аварії до 4 червня 1987 року.

Також, матеріали справи містять архівну довідку Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 31 січня 1994 року за № 24/20521, позивач у складі військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виконував завдання по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження з 02.02.1987 по 03.06.1987, у 1987 році 105 днів, у тому числі в населених пунктах Промзона : 3.03, 4.03, 6.03, 7.03, 8.03, 9.03, 10.03, 11.03, 12.03, 14.03, 15.03, 17.03. Військова частина НОМЕР_1 на даний час розформована. Архів військової частини НОМЕР_1 був переданий, знаходиться в координаційній групі управління хімічних військ округу.

Інформація наведена у вказаній довідці не спростована та не заперечується відповідачем.

Отже, вказана довідка підтверджує перебування позивача у зоні відчуження (промзоні) 12 днів.

Наказом Міністерства оборони України від 08.09.1997 № 322 зареєстровано у Міністерстві юстиції України 07.10.1997 за № 457/2261 затверджено Перелік військових частин, установ, організацій і підприємств Міністерства оборони України, дислокованих (які дислокувалися) у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення.

Пункт 65 вказаного переліку передбачає місце дислокації військової частини № НОМЕР_1 зона радіоактивного забруднення 2; с.Діброва Поліський Київська, період дислокування з 25.05.86 по 28.08.86.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1.

ОСОБА_2 включено до зона безумовного (обов`язкового) відселення.

Відповідно до рішення Урядової комісії СРСР від 18.09.1986 р. № 173 ПуСО «Діброва» у жовтні 1986 року було віднесено до першої зони небезпеки.

Наявні в матеріалах справи документи згідно п.10 Порядку №55, п. 11 Порядку №551, є підставами для видачі посвідчень учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд зазначає, що позивачем при первинному отриманні посвідчення та у подальшому під час перереєстрації, передбаченій постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. № 135 Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, було пред`явлено до уповноваженого органу всі необхідні документи, що підтверджують роботи позивача (виїзди), ушкодження здоров`я позивача та впливу небезпечних радіаційних факторів. Позивач не може нести відповідальність за подальше знищення таких документів, внаслідок чого бути позбавленим права отримання пільг, встановлених законодавством для ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС. Наведене не позбавляє статусу потерпілих осіб, яким раніше було встановлено статус і видано посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, відповідачем протиправно не було витребувано та прийнято інформацію у наявних в справі позивача документів, які підпадають під визначений п. 11 Порядку перелік документів, на підставі одного з яких видається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та які містять усю необхідну інформацію.

Щодо посилання відповідача та третьої особи на не надання на розгляд комісії документів, які досліджені судом першої інстанції, суд зазначає в силу вимог п. 3 Розділу ІІ Положення № 1945, Комісія має право отримувати інформацію в установленому порядку необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто, відповідач самостійно мав право здійснювати запит відповідної інформації та документів, проте вказаним правом не скористався та фактично поклавши тягар доказування на позивача. При цьому, предметом досліджування Комісії було саме питання правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке позивач вже отримав, тобто відповідачем фактично здійснено перевірку правильності видачі посвідчення без всебічного та повного дослідження інформації щодо підтвердження статусу позивача .

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин 1 - 3 статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних в матеріалах справи доказів окремо та у їх сукупності, вважає, що позивачем доведено те, що він виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження (що фактично і ставилось під сумнів відповідачем), що відповідно до положень статті 10, 14 Закону №796-ХІІ є підставами для визначення особі, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2. При цьому, відомості в наданих позивачем документах, не спростовують факт участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження.

Щодо обраного судом способу захисту та дискреційні повноваження відповідачів, суд зазначає наступне.

Як зазначалось, п.11 Порядку №551 передбачено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 4 ст. 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача т суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 справа № 826/17220/17 та від 11.02.2020 справа № 0940/2394/18 здійснено правовий аналіз ч. 4 ст. 245 КАС України та постановлено, зокрема, що за приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які виливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу-не відбувається, за відсутності обставин для застосування дискреції.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту порушеного права, у даному випадку є:

- визнання протиправним та скасування рішення Обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації у вигляді протоколу комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 35 від 24.11.2021 «Про позбавлення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії серія А синього кольору»,

-зобов`язання Обласну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації прийняти рішення про видачу (заміну) ОСОБА_1 посвідчення нового зразка «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 2) серії А синього кольору.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального прав, суд дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та прийняття постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 скасувати.

Прийняти нове судове рішення

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Обласної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації у вигляді протоколу комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 35 від 24.11.2021 «Про позбавлення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії серія А синього кольору».

Зобов`язати Обласну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кіровоградської обласної державної адміністрації прийняти рішення про видачу (заміну) ОСОБА_1 посвідчення нового зразка «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 2) серії А синього кольору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко