Справа № 120/8971/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 січня 2024 р. Справа № 120/8971/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання: Бондаренко М.О.,

представника позивача: Гапеки Т.В.,

представника відповідача: Барабаша О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов

в с т а н о в и в :

23.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправними та незаконними дії заступника начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяна Івана Миколайовича та начальника Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаша Олександра Михайловича щодо винесення постанов про накладення штрафу у виконавчому провадженні НОМЕР_1;

- визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяна Івана Миколайовича від 07 червня 2023 року про накладення штрафу, винесену у виконавчому провадженні НОМЕР_1;

- визнати незаконною та скасувати постанову начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаша Олександра Михайловича від 13 червня 2023 року про накладення штрафу, винесену у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказала, що 07.06.2023 року заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. винесено постанову, якою накладено на позивача штраф про у розмірі 1700 грн. за не виконання рішення суду у встановлені строки.

13.06.2023 року начальником відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаш О.М. винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду у встановлений строк.

На переконання представника позивача, постанови про накладення штрафу від 07.06.2023 року та від 12.06.2023 року є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки під час винесення оскаржуваних постанов відповідачем невраховано існування поважних причин, що обумовили неможливість виконання рішення у запропонований державним виконавцем строк, у зв`язку із чим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 року ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 06.07.2023 року скасовано, справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

28.11.2023 року матеріали адміністративної справи №120/8971/23 повернулись на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

11.12.2023 року на виконання вимог ухвали суду позивач подав заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до судового розгляду на 26.12.2023 року.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 . Витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1.

21.12.2023 року та 25.12.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що відповідно до статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Вказав, що 30.05.2023 року на адресу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява представника боржника про зупинення виконавчого провадження, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про відкриття відносно нього виконавчого провадження.

06.06.2023 року проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не виконав рішення суду, про що складено акт та 07.06.2023 року прийнято постанову про накладення штрафу в сумі 1700 грн., повторно надано строк для виконання рішення суду.

12.06.2023 року повторно проведено перевірку та встановлено, що боржник не виконав рішення суду та не повернув малолітнього ОСОБА_3 матері дитини.

13.06.2023 року прийнято постанову про накладення штрафу в сумі 3400 грн., у зв`язку з чим державним виконавцем призначено дату примусового виконання рішення суду із залученням органів опіки та працівників поліції.

Зазначив, що станом на 21.12.2023 року рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 04.05.2023 року у справі №142/271/22 боржником не виконано.

На думку представника відповідача, дії державного виконавця щодо винесення постанов про накладення штрафу на боржника проведені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 22.12.2023 року допущено участь представника позивача в судовому засіданні, призначеному на 26.12.2023 року, в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 25.12.2023 року клопотання представника відповідача про участь у справі в режимі відеоконференції повернуто без розгляду.

25.12.2023 року на адресу суду надійшли матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, в судовому засіданні оголошено перерву. Наступне судове засідання призначено на 09.01.2024 року.

Ухвалами суду від 08.01.2024 року допущено участь представників позивача та відповідача в судовому засіданні, призначеному на 09.01.202 року, в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 09.01.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, правом подачі письмових пояснень до суду не скористалась.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 04.05.2023 року у справі №142/271/22, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 13.06.2023 року, позов задоволено, відібрано у батька дитини - ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_3 , та повернуто дитину матері дитини - ОСОБА_2 за місцем її проживання

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині відібрання ОСОБА_3 у батька дитини - ОСОБА_1 .

Постановою заступника начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяна Івана Миколайовича від 26.05.2023 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 та надано боржнику строк на добровільне виконання рішення суду протягом трьох робочих днів.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2023 року направлено боржнику за вихідним номером №9816.

Примірник постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2023 року адресований боржнику направлено на адресу: АДРЕСА_1 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

31.05.2023 року заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. складено акт, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_1 не виконав рішення суду та не повернув малолітнього ОСОБА_3 матері дитини. Крім цього вказано, що ОСОБА_1 не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, а рішення Піщанського районного суду від 04.05.2023 року у справі №142/271/22 оскаржено в апеляційному порядку.

Постановою заступника начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяна Івана Миколайовича від 31.05.2023 року відкладено проведення виконавчих дій, оскільки станом на 31.05.2023 року боржником не отримано постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

Цією ж постановою ОСОБА_1 надано строк на добровільне виконання рішення суду до 06.06.2023 року.

06.06.2023 року заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт від 06.06.2023 року, в якому встановлено, що боржник не виконав рішення суду та не повернув малолітнього ОСОБА_3 матері дитини. Крім цього, боржнику повторно надано строк для виконання рішення суду до 10.06.2023 року.

07.06.2023 року заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду у встановлений строк, зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

12.06.2023 року заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт від 12.06.2023 року, в якому встановлено, що боржник не виконав рішення суду та не повернув малолітнього ОСОБА_3 матері дитини.

13.06.2023 року начальником відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаш О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. на ОСОБА_1 за повторне невиконання рішення суду у встановлений строк.

На переконання позивача, дії заступника начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяна Івана Миколайовича та начальника Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаша Олександра Михайловича щодо винесення постанов про накладення штрафу у виконавчому провадженні НОМЕР_1 є протиправним та незаконними, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження отримана ним 12.06.2023 року, а тому строк на добровільне виконання рішення розпочався для боржника з 13.06.2023 року.

Крім цього, державним виконавцем не з`ясовувались причини невиконання рішення суду, а саме небажання малолітнього сина повертатись до матері, а також не враховано ту обставину, що рішення Піщанського районного суду було оскаржене до апеляційного суду, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Так, відповідно до статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями пунктів 1, 16, 22 частини 3 статті 18 Закону №1404 передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

В силу положень частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами 2-3 статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм слідує, що на момент прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

При цьому, встановлення таких обставин як невиконання судового рішення, наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально. Обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.

Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

Як стверджує позивач, останній не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження, що фактично позбавило останнього можливості виконати рішення суду у добровільному порядку.

Відповідно до абзацу 1, 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою передбачено можливість добровільного виконання вимог виконавчого документа.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 30.05.2023 року представник ОСОБА_1 звернулась із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 до ухвалення судового рішення Вінницьким апеляційним судом у справі №142/271/22.

Тобто, починаючи з 30.05.2023 року ОСОБА_1 мало бути відомо про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та необхідність виконати рішення Піщанського районного суду у строк, встановлений статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження".

31.05.2023 року ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження, відповідно до статтей 34, 38 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, зі змісту акту державного виконавця від 31.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 дізнався про наявність виконавчого провадження 31.05.2023 року коли йому зателефонував адвокат, про що власноруч зазначив ОСОБА_1 у вказаному акті (а.с. 161).

У зв`язку з чим, постановою заступника начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяна Івана Миколайовича від 31.05.2023 року відкладено проведення виконавчих дій, оскільки станом на 31.05.2023 року боржником не отримано постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

Цією ж постановою ОСОБА_1 надано строк на добровільне виконання рішення суду до 06.06.2023 року.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Тобто, державний виконавець, встановивши обставини неотримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, відклав проведення виконавчих дій постановою від 31.05.2023 року та надав боржнику строк на добровільне виконання рішення суду до 06.06.2023 року.

06.06.2023 року заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт від 06.06.2023 року, в якому встановлено, що боржник не виконав рішення суду та не повернув малолітнього ОСОБА_3 матері дитини. Крім цього, боржнику повторно надано строк для виконання рішення суду до 10.06.2023 року.

Згідно з частинами 2-3 статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що станом на 06.06.2023 року боржник не виконав рішення суду та не повернув неповнолітнього ОСОБА_3 матері дитини, 07.06.2023 року заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду у встановлений строк, зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Як вже зазначено судом, за наявності обставин, визначених статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Разом з тим, позивач про обставини, що можуть свідчити про наявність підстав для відкладення виконавчих дій чи неможливість виконання рішення суду у строк, встановлений державним виконавцем, не повідомляв.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Тобто, за відсутності інформації, що свідчить про неможливість виконання рішення суду, у державного виконавця виник обов`язок, в силу вимог закону, винести постанову та накласти на ОСОБА_1 штраф та встановити новий строк для виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи невиконання рішення Піщанського районного суду у встановлений строк, заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. правомірно прийнято постанову від 07.06.2023 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700 грн.

Що стосується постанови начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаша Олександра Михайловича від 13.06.2023 року про накладення штрафу в сумі 3400 грн., то суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено судом, 12.06.2023 року заступником начальника відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Слободяном І.М. здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт від 12.06.2023 року, в якому встановлено, що боржник не виконав рішення суду та не повернув малолітнього ОСОБА_3 матері дитини.

13.06.2023 року начальником відділу Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барабаш О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. на ОСОБА_1 за повторне невиконання рішення суду у встановлений строк та 15.06.2023 року звернувся до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи повторне невиконання рішення Піщанського районного суду у встановлений строк, правомірно прийнято постанову від 13.06.2023 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 3400 грн.

Суд зазначає, що дії державного виконавця в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 узгоджуються з нормами Закону України "Про виконавче провадження" та фактичними обставинами справи.

Щодо тверджень представника позивача про те, що під час винесення оскаржуваних постанов відповідачем не враховано існування поважних (об`єктивних) причин, що обумовили неможливість виконання рішення у запропонований державним виконавцем строк, а саме - небажання дитини повертатись до матері - ОСОБА_2 , то суд зазначає, що такі обставини підлягали встановленню та врахуванню місцевим загальним судом під час вирішення справи про визначення місця проживання дитини.

Щодо доводів позивача про оскарження рішення суду про відібрання дитини в апеляційному порядку, то вказані обґрунтування також не можна віднести до об`єктивних причин, що зумовлюють неможливість виконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, оскільки відповідно до пункту 5 частини 1 статті 430 ЦПК України, рішення судів про відібрання дитини та повернення її тому, з ким вона проживала підлягають негайному виконанню.

Відтак, факт оскарження позивачем рішення місцевого суду в апеляційному порядку не зупиняє його виконання.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

При цьому, згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя Дончик Віталій Володимирович