Справа № 645/4701/21
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/4701/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді Єфіменко Н.В.,

за участі секретаря Лущан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі: позивач) звернувся до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі: відповідач-1) з позовом в якому, з урахуванням змінених вимог, просив скасувати постанову серії ЕАН №4485004 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилався складання 14.07.2021 р. стосовно нього інспектором роти №5 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Перешлюгою Є.О. постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за нібито проїзд на жовтий сигнал світлофора, чим порушено п.8.7.3 п.п. «ґ» ПДР України. Однак, під час винесення оскаржуваної постанови доказів (фото, відеозапису) порушення ПДР України співробітником поліції не надано; постанова складена на місці зупинки транспортного засобу, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на постанову; під час визначення розміру штрафу, не враховано особу, матеріальний стан позивача, зокрема, що він є внутрішньо переміщеною особою та інвалідом. Також позивач зазначив, що бодікамера поліцейського, відомостей про вчинення правопорушення не відображає, а фіксує лише послідовність оформлення оскаржуваної постанови.

14.11.2023 представником відповідача-1 поданий відзив на позовну заяву, в якому вказано, що постанова серії ЕАН №4485004 від 14.07.2021 винесена у відповідності до норм чинного законодавства. На час виникнення спірних правовідносин, законодавство передбачало спрощену процедуру розгляду справ про адміністративних правопорушення. Інспектор Перешлюга Є.О. є працівником відповідача-1, тобто посадовою особою органів внутрішніх справ, отже мав повноваження розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови на місці його вчинення, дії інспектора ґрунтуються на законі, стягнення до позивача застосовано без порушень, в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП, а наведені у позовній заяві доводи, обставин, зазначених в оскаржуваній постанові не спростовують.

14.11.2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, за неотримання згоди позивача на заміну неналежного відповідача, до участі у справі залучений співвідповідач Департамент патрульної поліції (далі:відповідач-2).

До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідачі причини неявки не повідомили, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд висновує:

Як визначено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями ст. 90 КАС України, передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі: ПДР).

Згідно п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом ґ ) п. 8.7.3 ПДР України визначено, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У п.8 ч.1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено у ч.1, ч.2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, передбачені, зокрема,… частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів з забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом частин першої-третьої ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі….Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу.

Означене кореспондує до норм Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція), яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, відповідно до п. 4 розд. І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як вбачається з постанови серії ЕАН № 4485004 від 14.07.2021, о 09 год. 30 хв. по вул. Академіка Павлова, 312 у м. Харкові, водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Шкода Октавія» НОМЕР_1 проїхав перехрестя вулиць Академіка Павлова та Валентинівської на жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим порушив п. 8.7.3 «г» ПДР України.

На виконання вимог ст. 283 КУпАП, співробітником поліції зазначений у постанові технічний засіб, яким здійснений відеозапис під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, - бодікамера, відеозапис zm0047.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотримання правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог КУпАП.

Однак, відеозапис, вказаний у якості доказу вчинення позивачем правопорушення, відповідачами, суду не наданий, що унеможливлює підтвердження факту вчинення інкримінованого правопорушення позивачем та дотримання поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доказів якими в розумінні ст. 251 КУпАП, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, …показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, суду не надано.

Відсутність в матеріалах справи фото-,відео- фіксації обставин вчинення адміністративного правопорушення, інкримінованого позивачу, унеможливлює підтвердження факту вчинення правопорушення, та, відповідно, факту дотримання поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо наявності самого факту правопорушення та, відповідно, законності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, яке має бути законним, обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За ненадання відповідачами належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд доходить висновку про недоведеність факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки позивач, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , є інвалідом 2 групи, на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь Держави судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241, 242 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову серії ЕАН №4485004 від 14.07.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - закрити.

Судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315А).

Департамент патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3).

Повний текст рішення складений 15.12.2023.

Суддя Н.В. Єфіменко