Справа № 580/10320/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року справа № 580/10320/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 від 02.10.2023 про відмову у переведенні позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993;

- зобов`язати відповідача-1 призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 26.09.2023 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області від 20.09.2023 № 11-41- 10/6942, № 11-41-10/6943.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив їй в призначенні з 26.09.2023 пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ в розмірі 60% суми заробітку, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії усі виплати, зазначені в довідках Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області від 20.09.2023 № 11-41- 10/6942, № 11-41-10/6943, адже позивач є інвалідом II групи (інвалідність отримала під час перебування на державній службі), на день набрання чинності Законом № 889 займала посаду державної служби та мала понад 10 років стажу державної служби, має загальний стаж на посаді державної служби понад 20 років, у зв`язку із цим має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону України Про Державну службу № 3723-ХІІ, а тому, на думку позивача, наявні правові підстави для переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію державного службовця по інвалідності II групи відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач-1 проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив, в якому зазначив, що до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.

При цьому є певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Вказує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частини 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Пенсії по інвалідності, відповідно до Закону № 889-VIII, після набрання чинності даного закону, не призначаються. Тому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення від 02.10.2023, яким відмовлено позивачу у переході на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 889-VIII.

Відповідач-2 правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов такого висновку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працювала:

- з 01.08.1995 по 02.04.2001 в Черкаському обласному управлінні статистики на посадах економіста І категорії та головного економіста з кадрового резерву;

- з 03.04.2001 по 18.05.2012 в Господарському суді Черкаської області на посадах спеціаліста І категорії, помічника судді, головного спеціаліста;

- з 21.05.2012 по 24.08.2023 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Черкаській області на посадах головного спеціаліста сектору персоналу та запобігання корупції, завідувача сектору персоналу та запобігання корупції, начальника відділу персоналу,

тобто на посадах, віднесених до посад державної служби.

Відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 855237 від 26.06.2014 позивач є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання) з 24.06.2014.

Позивач звернулася до відповідача-1 із заявою від 26.09.2023 про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу.

За принципом екстериторіальності відповідач-2 рішенням від 02.10.2023 № 18 відмовив позивачу у переведенні останньої на пенсію по інвалідності у відповідності до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, у зв`язку з тим, що пенсії по інвалідності Законом України Про державну службу після набуття чинності Законом № 889-VIII не призначаються.

Відповідач-1 листом від 09.10.2023 № 2300-0204-8/66906 повідомив позивача про прийняте спірне рішення відповідача-2.

Вважаючи оскаржуване рішення відповідача-2 протиправним, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Виходячи з наведеної норми, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами частини дев`ятої статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина десять статті 37 Закону № 3723-XII).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 (справа № 822/524/18) суд на підставі аналізу зазначених вище норм законодавства зазначив, що законодавство не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивач у періоди з 01.08.1995 по 02.04.2001, з 03.04.2001 по 18.05.2012, з 21.05.2012 по 24.08.2023 перебувала на державній службі, що підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Тому, оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом № 889-VIII) займала посаду державної служби та мала понад 10 років стажу на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Таким чином, наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, що висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у зразковій справі № 822/524/18.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 02.10.2023 № 18 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-XII є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 26.09.2023 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області від 20.09.2023 № 11-41- 10/6942, № 11-41-10/6943, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення у разі встановлення факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Також стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювати свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом необхідно розуміти таке, що призводить до потрібних результатів, наслідків, що дають найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист законних прав і свобод позивача, оскільки це і є основним завданням адміністративного судочинства.

При цьому зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, які належать до його компетенції не є привласненням судом собі таких повноважень і функцій відповідача, оскільки суд не вирішує в цьому разі питання про надання певного статусу, не призначає допомогу у певному розмірі, а лише зобов`язує державний орган вчинити дії у спосіб, на підставі та в межах повноважень, визначених законодавством.

Виходячи з наведеного, суд, обираючи спосіб захисту позивача, який забезпечує повне поновлення його прав, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 26.09.2023 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області від 20.09.2023 № 11-41- 10/6942, № 11-41-10/6943.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивача звільнено від його сплати на підставі ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 02.10.2023 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ) призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 26.09.2023 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 у розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області від 20.09.2023 № 11-41- 10/6942, № 11-41-10/6943.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ