Справа № 320/15484/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року м.Київ № 320/15484/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктором Степановичем про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 15.02.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктором Степановичем протиправно відкрито виконавче провадження №НОМЕР_2 від 15.02.2023 на підставі постанови Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції №ЕАР №5701822 від 03.08.2022 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Оскільки позивач оскаржив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності до суду, то вона не набрала законної сили, а тому відповідач не мав права відкривати виконавче провадження та вчиняти виконавчі дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Третя особа також не скористалася своїм правом подачі письмових заперечень щодо предмету спору.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без його участі.

Протокольною ухвалою суду вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження відповідно до положень ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у Голосіївському відділі ДВС у м.Києві перебувала постанова Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції №ЕАР 5701822 від 03.08.2022 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з постановою Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції №ЕАР 5701822 від 03.08.2022, позивач ОСОБА_1 03.08.2022 в м. Києві по пр. Броварському 20 керував транспортним засобом «КІА К5» номерний знак НОМЕР_1 в межах населеного пункту зі швидкістю 83 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год. При цьому перевищив допустиме обмеження швидкості більш ніж на 20 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість у русі зафіксована за допомогою приладу Trucam ТС 008436. Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, у вказаній постанові зазначено про те, що на підставі ст. 307, ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати порушником штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у розмірі 680 грн.

Від підпису у постанові та отримання копії постанови правопорушник відмовився.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач у вересні 2022 року оскаржив її до Голосіївського районного суду м.Києва.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 12.12.2022 у справі №752/11692/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційної адміністративного суду від 26.07.2023, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Проц В.С. 15.02.2023 відкрито виконавче провадження №НОМЕР_2 з примусового виконання вищевказаної постанови, яка набрала законної сили 16.08.2022, на підставі заяви Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Постановою Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Проца В.С. від 15.02.2023 визначено для ОСОБА_3 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 369,00 грн.

Постановою Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Проца В.С. від 15.02.2023 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 68 грн.

Постановою Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Проца В.С. від 15.02.2023 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках позивача.

Постановою Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Проца В.С. від 30.05.2023 виконавче провадження з примусового виконання постанови №ЕАР №5701822 від 03.08.2022 закінчено у зв`язку з повним її виконанням.

Не погоджуючись з постановою Головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Проца В.С. від 15.02.2023 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 частини третьої цієї ж статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

За змістом частин першої та другої статті 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи з примусового виконання у спосіб та в порядку, які визначені виконавчим документом і законом, у тому числі накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках боржника.

Як свідчать встановлені судом обставини справи, позивач вважає постанову відповідача від 15.02.2023 протиправною, оскільки вона на його думку станом на день відкриття провадження не набрала законної сили через оскарження її позивачем до місцевого суду.

Однак, суд зазначає про те, що відповідно до вимог ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювалося 03.08.2022 за участю позивача.

Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі №752/11692/22 було встановлено, що інспектором зупинено транспортний засіб «КІА К5», номерний знак № НОМЕР_1 , підійшовши до якого інспектор представився, пояснив причину зупинки, та на підставі п. 2.4 (а) ПДР висунув вимогу водію пред`явити документи, що визначені п. 2.1 ПДР. Інспектором проведено розгляд справи на місті відповідно до статей 278, 279 КУпАП, роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та винесено постанову стосовно позивача за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, вищенаведені обставини не оспорюються позивачем.

У свою чергу, постанова Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції від 03.08.2022 має позначку про відмову позивача від отримання її копії.

У відповідності до вимог ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження (10 днів).

У даному випадку, цей строк слід рахувати з дати відмови позивача від отримання копії постанови, тобто з 03.08.2022.

Відтак, твердження позивача про ненабрання чинності постанови УПП ДПП №ЕАР 5701822 від 03.08.2022 є хибним.

Щодо твердження позивача про неможливість відповідача відкриття виконавчого провадження через оскарження постанови Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції №ЕАР 5701822 від 03.08.2022 до суду, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Також, виключні підстави зупинення вчинення виконавчих дій/провадження визначені ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:

1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;

2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;

4) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);

5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15цього Закону України «Про виконавче провадження», а саме у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження

6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;

7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону;

8) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;

9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження;

12) включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації;

13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку";

14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

З наведеного вбачається, що оскарження позивачем постанови не є безумовною підставою для зупинення вчинення виконавчих дій або для повернення виконавчого документа.

Крім того, судом встановлено, що постанова, на підставі якої здійснювалося виконавче провадження, набрала законної сили 16.08.2022, оскарження позивачем цієї постанови, яка вже набрала законної сили, не зупиняє виконавче провадження за відсутності відповідного рішення суду про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа (п.2 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження").

Між тим, позивачем не заявлялися клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа ані у межах розгляду справи №752/11692/22, ані у межах розгляду цієї справи.

За таких обставин, суд не виявив ознак порушення відповідачем прав чи свобод позивача внаслідок відкриття виконавчого провадження №НОМЕР_2 на підставі постанови Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції №ЕАР №5701822 від 03.08.2022.

З огляду на вищевикладене суд визнає заявлений позов безпідставним, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову відсутні й підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адмінністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Лисенко В.І.