Справа № 542/1327/23
Суддя: Шарова-Айдаєва О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1327/23
Провадження № 2-а/542/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

позивача ОСОБА_1 (у судовому засіданні 09.01.2024),

представника позивача Делії В.М. (у судовому засіданні 09.01.2024),

розглянувши у справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Делії Володимира Михайловича (надалі також позивач, ОСОБА_1 ), адвокат Делія В`ячеслав Миколайович, звернувся до Новосанжарського районного суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Полтавській області (надалі також відповідач, УПП в Полтавській області), в якій просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 051929 від 05 серпня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 122, частиною 1 статті 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рух справи

Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області Афанасьєвої Ю.О. від18 серпня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 21-22).

Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року задоволено заяву головуючого судді Афанасьєвої Ю.О. про самовідвід у справі № 542/1327/23 та передано справу до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу справи в порядку, передбаченому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України(а.с. 87-88).

24 листопада 2023 року внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідна справа надійшла до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О. (а.с. 89-90).

Своєю ухвалою від 28 листопада 2023 року суддя Шарова-Айдаєва О.О. прийняла до провадження адміністративну справу № 542/1327/23, призначила судове засідання на 06 грудня 2023 року, встановивши відповідачу строк для подання до суду письмового відзиву на позов разом із доказами в його обґрунтування (а.с. 91-92).

В судове засідання, призначене на 06 грудня 2023 року сторони не з`явились.

Від представника позивача, адвоката Делії В.М., надійшло клопотання про перенесення судового засідання, призначеного на 11 год 00 хв 06 грудня 2023 року (а.с. 95).

Враховуючи викладене, судове засідання, призначене на 06 грудня 2023 року, було відкладено на 09 січня 2024 року.

Аргументи учасників справи

Приймаючи оскаржувану постанову серії БАД № 051929 від 05 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, службова особа патрульної поліції виходила з того, що позивачем порушені вимоги пункту 9.2 б ПДР та 2.4а ПДР, у зв`язку з тим, що 05 серпня 2023 року о 00 год 11 хв по пров. Лелюхівський, 1, смт Нові Санжари, Полтавський район, Полтавська область, водії ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не ввімкнув відповідний показчик повороту під час повороту ліворуч, а також не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також в полісі ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП та частини 1 статті 126 КУпАП.

Вказуючи на протиправність оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 у позовній заяві зазначав наступне.

Зокрема, в позові зазначено, що інспектором не було встановлено належного суб`єкта правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, про що неодноразово повідомляв працівників поліції. Керування автомобілем у ніч з 04.08.2023 на 05.08.2023 здійснювалось його дружиною - ОСОБА_2 , яка також про це заявляла. Однак, з незрозумілих причин, працівниками поліції було повністю проігноровано даний факт. До неї не ставилась вимога пред`явити документи, хоч вона та ОСОБА_1 наполягали саме на цьому. Автомобіль MAZDA-6, державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить саме ОСОБА_2 , відповідно, всі документи на транспортний засіб перебувають у неї.

Вказано, що у працівників поліції відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та вчинення ним адміністративного правопорушення, що було б підставою для вимоги пред`явити документи.

Позивач звернув увагу на те, що зі змісту постанови адміністративне правопорушення полягало у не увімкненні ОСОБА_1 під час здійснення повороту ліворуч відповідного покажчику повороту. Однак, на думку позивача, ОСОБА_1 і не повинен вмикати покажчик повороту під час здійснення маневру, оскільки він не керував транспортним засобом. Одночасно, водій автомобіля - ОСОБА_2 - також не зобов`язана була вмикати покажчик лівого повороту, оскільки поворот здійснювався праворуч.

Акцентовано увагу на тому, що інспектором поліції не було текстуально роз`яснено права та обов`язки позивачу згідно зі статтею 268 КпАП та не було запропоновано надати свої пояснення у письмовій формі.

Враховуючи викладене, на думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Від УПП в Полтавській області надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , за змістом якого представник позивача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, з огляду на таке (а.с. 37-42).

Зокрема, вказано, що оскаржувана постанова винесена у зв`язку з наявністю в діях порушника ознак адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 2 статті 122 КУпАП.

Акцентовано увагу на тому, що відповідно до пункту 9.2 б ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В той же час, з доданого до постанови відеозапису IMG_3808 о 00:11:49 вбачається, що позивач вказану вимогу не виконав, за що передбачена відповідальність на підставі частини 2 статті 122 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.4. (а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

В той же час, з доданого до постанови відеозапису вбачається, що позивач вказану вимогу не виконав, з огляду на що, притягнутий до відповідальності відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених частиною 2 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП (об`єднано за статтею 36 КУпАП), та застосував до порушника стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідач зазначив, що під час розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Позивач відповідно до статті 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується матеріалами відеофіксації.

Постанову винесено згідно зі статтями 258, 278, 279, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначено, що факт керування транспортним засобом Mazda 6, номерний знак НОМЕР_1 , саме позивачем ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом IMG_3808 о 00:12:02.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки в діях позивача наявні ознаки правопорушень, передбачених частиною 2 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 09 січня 2024 року, з`явились позивач та його представник, які підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Крім цього, представником позивача у судовому засіданні акцентовано увагу на протиправності дій працівників патрульної поліції у зв`язку з тим, що вони безпідставно зупинили позивача, посилаючись на порушення ним комендантської години.

Представник зазначив, що оскаржувана постанова не була складена на місці вчинення адміністративного правопорушення у присутності особи-порушника, позивачу не були роз`яснені його права та обов`язки, йому не було озвучено правопорушення, у зв`язку із вчиненням якого складена оскаржувана постанова.

Вказано, що інспектор поліції зазначив, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та постанови, але представником позивача наголошено, що позивач не відмовлявся від підпису. Вказав, що постанова про накладення адміністративного стягнення йому не вручалась.

УПП в Полтавській області явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялось належним чином (а.с. 105).

В прохальній частині відзиву на позовну заяву відповідач просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника (а.с. 42).

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, розгляд справи проведений за даної явки.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2023 року о 00 год. 59 хв. інспектором ВМАЗ УПП в Полтавській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Марченком А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 051929, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 15, 43).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що інспектор патрульної поліції прийшов до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 9.2 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 КУпАП, у зв`язку з тим, що водії ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не ввімкнув відповідний показчик повороту під час повороту ліворуч, а також п. 2.4 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також в полісі ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів

Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся з цим відповідним позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, суд бере до уваги наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, і правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 та частиною першою статті 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 122 та частиною першою статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.п. «б» пункту 9.2. ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п.2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Підпунктами а, б, ґ 2.1 ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Висновки щодо правозастосування

Отже, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

З огляду на процитовані норми чинного законодавства, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 05.08.2023 о 00 год 11 хв в смт Нові Санжари, пров. Лелюхівський, 1, Полтавського району, Полтавської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не ввімкнув відповідний покажчик повороту під час повороту ліворуч, а також не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначав як на підстави для визнання оскаржуваної постанови протиправною те, що він не керував транспортним засобом MAZDA6, державний номерний знак НОМЕР_1 , керування цим автомобілем здійснювалось його дружиною - ОСОБА_2 . З огляду на викладене, він не повинен був пред`являти інспектору поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування. У позові позивач вказав, що у працівників поліції відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та вчинення ним адміністративного правопорушення, що було б підставою для вимоги пред`явити документи. Також, позивач звернув увагу на те, що зі змісту постанови адміністративне правопорушення полягало у не увімкненні ОСОБА_1 під час здійснення повороту ліворуч відповідного покажчику повороту, однак водій автомобіля - ОСОБА_2 - не зобов`язана була вмикати покажчик лівого повороту, оскільки поворот здійснювався праворуч.

Як вбачається з матеріалів справи, відеофіксація порушення була здійснена на відеореєстратор, що закріплений на службовому автомобілі працівників поліції (відеозапис IMG_3808), а відеофіксація розгляду справи була здійснена за допомогою нагрудної камери інспектора поліції № 470047.

На зазначені відеозаписи відповідач посилається в обґрунтування правомірності своїх дій.

Дослідивши відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, суд зазначає, що наведені позивачем доводи, викладені в адміністративному позові, не спростовують факту вчиненого ним адміністративного правопорушення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Так, відповідачем, на підтвердження своєї позиції, надано відеозаписи події та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, здійснені нагрудною камерою поліцейського, яка використовується на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» та відеофіксатором з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі поліцейського.

На відеозаписі IMG_3808 зафіксований рух автомобіля MAZDA6, державний номерний знак НОМЕР_1 , 05.08.2023 о 00 год 11 хв, який здійснював маневр, а саме: поворот праворуч та не увімкнув при цьому покажчик повороту. Після чого вказаний автомобіль був зупинений працівником поліції. Даним автомобілем керував саме позивач ОСОБА_1 , який вийшов з водійського сидіння автомобіля, а його дружина ОСОБА_2 з переднього пасажирського сидіння. На вимогу поліцейського надати для перевірки документи позивач не надав посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на такий транспортний засіб, не пред`явив страхового полісу.

Доводи позивача, наведені ним в позовній заяві, про те, що він не керував транспортним засобом суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначеним відеозаписом зафіксовано, що в момент зупинки вказаного транспортного засобу саме позивач перебував за кермом транспортного засобу.

Крім того, суд акцентує увагу, що під час судового засідання, позивачем неодноразово наголошено і підтверджено, що автомобілем MAZDA6, державний номерний знак НОМЕР_1 , 05.08.2023 о 00 год 11 хв, керував саме він.

Щодо доводів позивача про те, що водій автомобіля не зобов`язаний був вмикати покажчик лівого повороту, оскільки поворот здійснювався праворуч, а не ліворуч, як зазначено в постанові, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваній постанові зазначено про те, що 05.08.2023 о 00 год. 11 хв. в смт Нові Санжари, пров. Лелюхівський, 1, Полтавського району, Полтавської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не ввімкнув відповідний покажчик повороту під час повороту ліворуч.

Згідно положень частин 2 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Судом встановлено, що відповідач при описі фактичних обставин, в постанові серії БАД № 051929 від 05 серпня 2023 року невірно зазначив напрямок повороту водія, вказавши, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не ввімкнув відповідний покажчик повороту під час повороту ліворуч, в той час як ним виконувався маневр повороту праворуч.

Разом з тим зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних щодо напрямку повороту ліворуч, замість праворуч, не спростовує порушення позивачем вимог підпункту 9.2 «б» пункту розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР України, та є опискою.

Так, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення наданий відеозапис IMG_3808, який є доказом в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються прийняття оскаржуваної постанови, на якому зафіксовано, що позивач, виконуючи маневр повороту праворуч (а по відношенню до розташування працівників поліції такий поворот був ліворуч), не ввімкнув відповідний правий покажчик повороту.

Суд зазначає, що позивачем в судовому засіданні, після того як він зазначив, що все ж він керував вказаним транспортним засобом, також було вказано, що він вмикав показчик повороту праворуч, але він вимкнувся, коли він об`їзжав яму на дорозі.

Поряд з цим, такі пояснення позивача про те, що ним вмикався показчик повороту, не знайшли об`єктивного підтвердження під час розгляду справи, та доказів на їх підтвердження позивач до суду не надав.

Той факт, що водій виконував маневр повороту праворуч позивачем не оспорюється.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що допущення інспектором в оскаржуваній постанові неточності щодо напрямку повороту водія, не спростовує порушення позивачем вимог підпункту 9.2 «б» пункту розділу 9 ПДР України, та є опискою, оскільки як встановлено судом, позивач виконував маневр повороту саме праворуч та не ввімкнув відповідний покажчик повороту.

Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18).

Отже, в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Аргумент про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд оцінює критично, з огляду на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 05 серпня 2023 року о 00 год 11 хв., тобто в порушення запровадженої Рішенням Ради оборони Полтавської області з 05 квітня 2023 року комендантської години на території Полтавської області, що триває з 00:00 до 04:00. З огляду на викладене у працівників поліції, які відповідно до пункту 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» вживають заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та інших публічних місцях, були підстави для увімкнення проблискових маячків на службовому автомобілі та для зупинки транспортного засобу, що рухався з порушенням комендантської години.

Доводи представника позивача про те, що позивачу не були роз`яснені його права та обов`язки, і йому не було озвучено правопорушення, у з`язку із вчиненням якого складена оскаржувана постанова, спростовуються дослідженими відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається роз`яснення прав ОСОБА_1 відповідно до статті 63 КУ та статті 268 КУпАП (відеозапис з камери 470047 - 00:07:10), та роз`яснення підстав притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до частини 2 статті 122 та частини 1 статті 126 КУпАП (відеозапис з камери 470047 - 00:31:25).

Обставин, які дають підстави для висновку про те, що оскаржувана постанова не була складена на місці вчинення адміністративного правопорушення, судом не встановлені.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від підпису постанови, не є підставою для визнання такої постанови протиправною. З досліджених відеозаписів судом встановлено, що правопорушник не виявляв поваги до працівників патрульної поліції, затягував розгляд справи, на запитання поліцейський відповідав агресивно. На запитання поліцейського чи буде ОСОБА_1 підписувати постанову, він, дійсно, зазначив, що не відмовляється від підпису, поряд з цим дій щодо підпису постанови не вчинив, продовжуючи здійснювати дії, направлені на затягування розгляду справи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази суд встановив, що відеозаписи, які здійснені відповідачем як до так і після після зупинки транспортного засобу позивача підтверджують той факт, що позивач при повороті праворуч не подав світловий сигнал покажчику повороту відповідного напрямку та позивач, керуючи транспортним засобом, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на такий транспортний засіб, страхового полісу. Працівниками патрульної поліції відеозапис обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювався відповідно до норм чинного законодавства. Зафіксовані даними камерами обставини підтверджують ті факти, що позивачу при складанні протоколу про адміністративне правопорушення роз`яснювались права та дотримувався порядок розгляду справи, передбачені чинним законодавством, що поліцейським було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо водія транспортного засобу.

Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги статті 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання. пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. На місці розгляду, позивач не надав письмових пояснень, клопотань не заявляв.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивач допустив порушення, передбачені частиною 2 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, є правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Отже, стягнення правомірно накладено в межах санкції, встановленої частиною 2 статті 122 КУпАП в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, при прийнятті оскаржуваної постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, й постанова по про накладення адміністративного стягнення по справі відповідає вимогам статті 283 КУпАП, стягнення накладено відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП в межах санкції частини 2 статті 122 КУпАП, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Отже, у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 051929 від 05 серпня 2023 року, та закриття провадження відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Делія В`ячеслав Миколайович, адреса: проспект Першотравневий, 19, оф.35, м. Полтава;

відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області, місце знаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область.

Головуючий суддя О.О. Шарова-Айдаєва