Справа № 620/9230/23
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9230/23 Головуючий у І інстанції - Баргаміна Н.М., Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 358789 від 17.05.2023 про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не обґрунтував факту відсутності у водія під час проведення перевірки діючого сертифікату відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки, в той час як в матеріалах справи наявні докази про існування таких сертифікатів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів перевезення позивачем вантажів за відсутності документів, визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в ході проведення перевірки транспортного засобу позивача водієм не було надано сертифікату відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країни на SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_1 . Такі документи позивачем не були надані і під час розгляду справи контролюючим органом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 10.04.2023 на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок від 07.04.2023, направлення на рейдову перевірку від 07.04.2023 № 015527 відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області проведено перевірку додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме транспортного засобу марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_2 причіп SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами якої був складений акт № 352229 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким зафіксовано, що під час міжнародних перевезень вантажів за маршрутом Україна-Туреччина перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме сертифікатом відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки SCHMITZ СВ 1585ХF. Водій транспортного засобу від ознайомлення з вказаним актом під підпис відмовився.

25.04.2023 листом № 27914/43/24-23 відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області повідомлено позивача про розгляд 17.05.2023 справи про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт.

17.05.2023 начальником відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийнято постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 358789, якою стягнуто з позивача штраф у сумі 34 000, 00 грн.

Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду належним чином, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до пп. 19 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103) Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до абз.абз. 2 - 4, 10 п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених ст.ст. 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог ст.ст. 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт»; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Пункт 21 вказаного Порядку передбачає, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно ч. 1 першої статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) автомобільний перевізник повинен, зокрема забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Закону № 2344-III при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

Як зазначалось вище, контролюючим органом на підставі акту від 10.04.2023 № 352229 винесено оскаржувану постанову, якою застосовано до позивача, як перевізника, адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000, 00 грн за порушення, яке полягло у не забезпечив водія документами, передбаченими ст. 53 Закону № 2344-III, а саме сертифікатом відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки SCHMITZ НОМЕР_1 , відповідальність за яке передбачено абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III.

Так, в матеріалах справи міститься наданий позивачем сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу № UA.010.17516-22 на причіп SCHMITZ VIN: НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 причіп SCHMITZ НОМЕР_1 має VIN: НОМЕР_3 .

Позивач у своєму позові заперечує вчинення порушення під час проведення перевірки, вказуючи про надання всіх документів, визначених ст. 53 Закону № 2344-III.

Отже, як правильно зауважив суд першої інстанції, спірним у цій справі питанням є необхідність встановлення факту вчинення порушення, яке виявлено під час перевірки.

Так, в акті перевірки від 10.04.2023 № 352229 відсутній підпис водія транспортного засобу та у графі «пояснення водія про причини порушень» відповідачем зазначено, що водій від підпису відмовився.

Інших доказів допущення порушення, встановленого суб`єктом владних повноважень, останнім не надано.

Згідно ст. 6 Закону № 2344-III під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема, використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.

Наведене свідчить, що одним із доказів вчинення порушень під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) є, зокрема, відеозапис процесу перевірки.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 09.08.2022 № 590 затверджений Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2022 за № 1053/38389).

Згідно п. 5 вказаногоПорядку портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).

Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами.

Разом з тим, в матеріалах справи такий відеозапис відсутній.

При цьому, тягар доказування покладається на суб`єкта владних повноважень, а не на позивача. Суб`єкт владних повноважень може посилатися лише на докази, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, за винятком випадків, коли він доведе, що вони не були отримані ним до його прийняття з незалежних від нього причин.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29.03.2023 у справі № 620/19132/21.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність належних, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що під час проведення рейдової перевірки встановлено перевезення позивачем вантажів за відсутності документів, визначених ст. 53 Закону № 2344-III.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев