Справа № 200/5369/22
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 січня 2024 року Справа №200/5369/22

Донецький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, що вчинені на виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 червня 2023 року у справі №200/5369/22 визнано протиправним та скасувано рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 24 грудня 2021 року №3/VII/XXXIV/16 про відмову ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ в особі Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути документи стосовно надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій з урахуванням встановлених судом обставин.

Рішення набрало законної сили 8 липня 2023 року.

20 липня 2023 року на виконання зазначеного вище рішення видані виконавчі листи.

27 грудня 2023 року від ОСОБА_1 до суду в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України надійшла заява, в якій останній просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року по справі №200/5369/22;

- встановити судовий контроль шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни подати у 15-ти денний строк звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року по справі №200/5369/22.

В обґрунтування зави вказано, що на виконання судового рішення у справі №200/5369/22 відповідачем прийнято рішення, яким повторно відмовлено позивачеві у наданні статусу учасника бойових дій з тих самих підстав. Оскільки відповідачем не ураховано висновки суду, що викладені у судовому рішенні у справі №200/5369/22, заявник просить визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.

Розглянувши вказану заяву суд дійшов висновку, що вона має бути повернута заявникові з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до положень пунктів 7, 8 частини другої статті 383 КАС України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Тобто, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року у справі № 805/1458/17-а сформовано правову позицію відповідно до якої звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Так, у поданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що виконавчі листи №200/5369/22 до виконавчої служби для примусового виконання не пред`являлися.

Суд зазначає, що відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Приписами частини другої статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином подана заява, за відсутності інформації про хід виконавчого провадження, в тому числі і щодо перевірки його виконання, не відповідає вимогам пункту 8 частини другої статті 383 КАС України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 807/220/18, в ухвалах Верховного Суду від 5 липня 2021 року у справі № 260/636/19, від 18 грудня 2020 року у справі № 200/5793/20-а, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до частини другої пункту 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином, оскільки подана ОСОБА_1 заява про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у цій справі, не відповідає вимогам пунктів 8, 10 частини другої, частини третьої статті 383 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення такої заяви.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 червня 2023 року по справі №200/5369/22, - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду у порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Дмитрієв В.С.