Справа № 580/9516/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року справа № 580/9516/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить (з урахуванням заяви позивача від 19.10.2023 вх. № 45116/23 про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог):

- визнати протиправною бездіяльність відповідача від 05.10.2023 у відмові здійснити перерахунок (обчислення) та виплати пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок (обчислення) і виплату пенсії, починаючи після 01.12.2019 щомісячно, без обмеження її максимальним розміром, в сумі 25 917,29 гривень, згідно з складовими пенсійної виплати, з врахуванням раніше виплачених сум;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі № 580/5619/22 зобов`язано відповідача здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки про грошове забезпечення, та здійснити виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі № 580/5619/22 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019, відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, але обмежив її розмір десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити виплату пенсії з урахуванням усіх основних та додаткових видів грошового забезпечення та надбавок/підвищень до пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично виплачених сум. Відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для здійснення вказаного перерахунку пенсії. У зв`язку із такою відмовою позивач звернувся із позовом до суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 580/2541/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та, виплату пенсії без обмеження її максимального розміру починаючи з 01.12.2019 з урахуванням раніше проведених виплат. 08.06.2023 на виконання рішення від 24.04.2023 відповідачем проведено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок (01.12.2019). Розмір пенсії склав 21 345,63 грн. Пенсія в розмірі, визначеному на виконання рішення суду від 24.04.2023 виплачується з липня 2023 року. Відповідач при цьому зазначає, що основний розмір пенсії позивача складає: 25 030,09 грн, але підсумок пенсії (з надбавками): 25 917,29 грн з урахуванням максимального розміру пенсії - 21 345, 63 грн. 06.09.2023 позивач звернувся до відповідача щодо перерахунку розміру пенсії без обмеження максимальним розміром. 05.10.2023 відповідач надав позивачу відповідь, де зазначено, що пенсія перерахована без обмеження максимальним розміром не з 01.12.2019, а станом на 01.12.2019. Зобов`язань щодо проведення подальших перерахунків та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром на відповідача судом не покладено. Позивач вважає вказану бездіяльність протиправною та такою, що порушує його право на соціальний захист.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 25.10.2023 прийнято до розгляду заяву позивача від 19.10.2023 вх. № 45116/23 про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач відзив на позовну заяву в строк, встановлений судом, як і станом на дату ухвалення рішення суду і цій справі не надав. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.10.2023 та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 18.10.2023 та 12.10.2023 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, які міститься в матеріалах справи.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі № 580/5619/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 23.09.2022 № 33/44/1-О-2882/08-1637, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі № 580/5619/22 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 23.09.2022 № 33/44/1-О-2882/08-1637 та обмежив її десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, та здійснити її виплату з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідач листом повідомив позивачу про відсутність підстав для здійснення вказаного перерахунку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 580/2541/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та, виплату пенсії без обмеження її максимального розміру починаючи з 01.12.2019 з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 580/2541/23 відповідачем проведено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок (01.12.2019).

06.09.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку розміру пенсії без обмеження максимальним розміром.

05.10.2023 відповідач надав позивачу відповідь, де зазначено, що пенсія перерахована без обмеження максимальним розміром не з 01.12.2019, а станом на 01.12.2019. Зобов`язань щодо проведення подальших перерахунків та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром на відповідача судом не покладено.

Вважаючи вказану бездіяльність протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з нормами статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (надалі Закон № 3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 2 розділу Прикінцеві і перехідні положення Закону № 3668-VI закріплено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 8 пункту 6 цього розділу частину 5 статті 43 Закону № 2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме: Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 № 911-VIІІ цю норму доповнено реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення цієї правової норми визнано неконституційними.

Отже, з 20.12.2016 відповідна частина ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.10.2023 № 36597-38723/О-03/8-2800/23 вбачається, що відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 580/2541/23 здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області від 23.09.2022 № 33/44/1-О-2882/08-1637 без обмеження пенсії максимальним розміром. Також зазначено, що пенсію встановлено без обмеження максимальним розміром станом на дату, з якої судом судом зобов`язано здійснити такий перерахунок (01.12.2019). Розмір пенсії склав 21 345,63 грн. Пенсіяв зазначеному розмірі позивачу виплачується з липня 2023 року.

Забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей закріплено у ч. 5 ст. 17 Конституції України.

Отже, зазначені особи мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004).

Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (ст. 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (ч.1 ст. 17 Конституції України).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Отже, норми - принципи ч. 5 ст. 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Водночас, положення ст. 2 Закону № 3668-VI, якими обмежено максимальний розмір пенсії, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч. 5 ст. 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Конституційним Судом України у рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 вказано: обмеження максимального розміру пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України (п. 3 цього рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 цієї правової норми закріплено, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок (обчислення) та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру та зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок (обчислення) і виплату пенсії, починаючи з 01.12.2019 щомісячно, без обмеження її максимальним розміром, в сумі 25 917,29 гривень, згідно з складовими пенсійної виплати, з врахуванням раніше виплачених сум.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 08.08.2019 у справі № 522/3271/17, від 10.10.2019 у справі № 522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 17.05.2021 у справі № 343/870/17, від 17 лютого 2022 року у справі № 640/11168/20.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд врахував ч. 1 ст. 382 КАС України, якою встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, що може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак, позивачем не наведено аргументованих доводів та не надано доказів того, що рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконане, у зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права, а тому у задоволенні цієї частини позовних вимог належить відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як особа з інвалідністю другої групи.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійсненні перерахунку (обчислення) та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок (обчислення) і виплату пенсії, починаючи з 01.12.2019 щомісячно, без обмеження її максимальним розміром, в сумі 25 917,29 гривень, згідно з складовими пенсійної виплати, з врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ