Справа № 240/17246/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17246/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

09 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Смілянець А. Е.,

представника відповідача: Шевчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №2416 від 05.05.2023 "Про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку" та зобов`язати виключити із такого переліку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №2980 від 01.06.2023 "Про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку" та зобов`язати виключити із такого переліку.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач під час здійснення господарської діяльності купує товар на умовах постачання силами та транспортом постачальника на склад позивача; має достатні ресурси необхідні для здійснення своєї господарської діяльності реальність даних господарських операцій підтверджується видатковими накладними, ТТН та платіжними дорученнями; в оскаржуваному рішенні не міститься будь-яких посилань на дослідження обставин справи та доказів, зібраних саме відповідачем.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, повноважного представника в судове засідання не направив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за результатами автоматизованого моніторингу відповідно до ПК України та Порядку № 1165 податковим органом щодо відповідності/невідповідності позивача критеріям ризиковості платника податку по господарським операціям з ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ" придбання/ постачання товарів (послуг) в період з 01.01.2020 по 30.04.2023 за наявною податковою інформацією про:

- відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, відображених у податковій накладній (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

- прийняття рішення про відповідність ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ" критеріям ризиковості платника податку,

відповідач прийняв рішення № 2416 від 05.05.2023 "Про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку" (т.1 а.с.23, т.3 а.с.216-217), згідно якого Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку № 1165).

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.6 Порядку № 1165)

Позивач 24.05.2023 (т.1 а.с.27) подав відповідачу інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (т.1 а.с.24-26), за наслідками розгляду яких та аналізу інформаційних баз даних було прийнято рішення № 2980 від 01.06.2023 "Про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку" (т.1 а.с.28, т.3 а.с.218-219), оскільки подані документи не відображають в повному обсязі провадження фінансово-господарських операцій, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості, а саме: відсутні договори з додатками до них, довіреності, розрахункові документи, складські документи (інвентаризаційні описи), акти приймання-передачі товрів (робіт, послуг), первинні документи щодо розвантаження/ навантаження продукції; також на дату засідання комісії не усунуто ризики, які слугували підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 05.05.2023 № 2416.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав позов до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні рішення ГУ ДПС у Житомирській області № 2416 від 05.05.2023 та № 2980 від 01.06.2023 прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою КМ України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Згідно п.6 Порядку № 1165 в редакції, що діяла на момент прийняття спірних рішень, включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення; платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

Суд звертає увагу, що спірні рішення за формою та змістом відповідають вимогам п.6 та додатку 4 до вказаного Порядку, в редакції, що діяла на момент прийняття спірних рішень.

У п.8 додатку 1 "Критерії ризиковості платника податку" до Порядку № 1165 в редакції, що діяла на момент прийняття спірних рішень, зазначено:

"У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС."

Згідно довідника кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженого наказом ДПС від 11.01.2023 № 17:

- код 03 - відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній / розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

- код 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

- код 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що на момент прийняття спірних

рішень, (саме прийняття спірних рішень, а не здійснення господарських операцій, як зазначає апелянт), було чинним рішення від 27.04.2023 № 85104 (т.4 а.с.5) про відповідність критеріям ризиковості платника податку ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ", тобто були наявні коди 12, 13 податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Щодо твердження позивача, що ним подавався відповідачу договір оренди № 13/20-1 нежитлового приміщення, загальною площею 900 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (т.3 а.с.175-176), акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 20.01.2020 (т.3 а.с.177), колегія суддів зазначає, що на момент прийняття спірних рішень позивач не повідомляв за формою № 20-ОПП податковий орган, як то передбачено Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 9 грудня 2011 року №1588, про вказаний об`єкт оподаткування, що свідчить про наявність коду 03 податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Форма 20 ОПП (повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність) подається всіма без виключення платниками податків, як юридичними особами, так і фізичними особами підприємцями (ФОП) незалежно від системи оподаткування. Форму 20 ОПП подаються платники, які знаходяться на спрощеній системі оподаткування та платники єдиного податку.

Колегія суддів наголошує, що ФОП ОСОБА_1 зобов"язаний був подавати Форму 20 - ОПП, оскільки вона подається всіма без виключення платниками податків.

Щодо посилання позивача на наявність у нього в оренді кран-балки, на підтвердження чого суду надано паспорт на кран-балку (т.4 а.с.23-25), колегія суддів зазначає, що на момент прийняття спірних рішень позивач вказані документи відповідачу не подавав не повідомляв податковий орган за формою № 20-ОПП, як то передбачено Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 9 грудня 2011 року №1588, про вказаний об`єкт оподаткування, а тому наявність у позивача крана-балки ніяким чином не могла вплинути на прийняття рішення відповідачем і не є свідченням протиправності спірних рішень. Суд апеляційної інстанції зазначає, що у договорі оренди № 13/20-1 нежитлового приміщення від 13.01.2020 нічого не зазначено про кран-балку. Разом із тим, у акті прийому-передачі обладнання від 13.01.2020, згідно якого ФОП ОСОБА_1 прийняв в орендне користування від ОСОБА_2 кран-балку, вказано, що даний акт є додатком № 1 до Договору №13/20-1 від 13.01.2020.

Відповідно до п.3.1 договору поставки № 2004-2 від 10.04.2015 між позивачем (постачальник) та ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ" (покупець), доставка товару на склад Покупця здійснюється силами та транспортом Постачальника (т.1 а.с.58-64), однак ніяких доказів доставки товару на склад ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ" силами та транспортом позивача ні суду ні контролюючому органу не надавалось.

Як вбачається з наданих податковому органу на момент прийняття спірних рішень товарно-транспортних накладних (т.2 а.с.201-250, т.3 а.с.1-145) доставка товару на склад ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ" здійснювалась силами та транспортом ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ", який в цих накладних зазначений автомобільним перевізником, що свідчить про наявність коду 03 податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Колегія суддів наголошує, що у вказаному договорі позивач є саме Постачальником, а не Покупцем (як зазначає апелянт) і доставка товару на склад Покупця мала здійснюватися саме силами та транспортом Постачальника, тобто позивача. Доказів такої поставки силами та транспортом Постачальника, матеріали справи не містять.

При цьому суд звертає увагу, що за період з січня 2020 року по квітень 2023 частка СПД позивача від реалізації товару ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ" складала 80,41 % (т.3 а.с.220), що позивачем не заперечується.

На даний час, згідно п.6 Порядку № 1165, у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність, тобто внаслідок прийняття спірного рішення № 2980 від 01.06.2023 спірне рішення № 2416 від 05.05.2023 вже втратило чинність.

Щодо повідомлення позивача (т.4 а.с.30), на підтвердження якого ніяких доказів він не надав, що рішення про віднесення про віднесення до ризикових платників податків ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ", на які посилається у справі відповідач, скасовані рішенням суду, слід вказати, що у п.6 Порядку № 1165 зазначено:

"У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:

виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;

відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку."

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірні рішення відповідача прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 січня 2024 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.