Справа № 460/21742/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2024 року м. Рівне №460/21742/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29 серпня 2023 року: №0522 про збільшення податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 16467,08 грн, №0522 про збільшення податкового зобов`язання по ПДВ в розмірі 680 грн, №0522 про збільшення податкового зобов`язання по військовому збору в розмірі 1372,25 грн, №0522 збільшення податкового зобов`язання по єдиному податку в розмірі 1219,50 грн.

Виклад позиції позивача.

Позивач вказує, що на підставі заяви та у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності контролюючим органом проведена перевірка, за результатами якої винесені податкові повідомлення-рішення №0522 про збільшення податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 16467,08 грн, №0522 про збільшення податкового зобов`язання по ПДВ в розмірі 680 грн, №0522 про збільшення податкового зобов`язання по військовому збору в розмірі 1372,25 грн, №0522 збільшення податкового зобов`язання по єдиному податку в розмірі 1219,50 грн. Такі рішення є протиправними, оскільки при здійсненні господарської діяльності позивач надав послуги за кодом 88.91 Денний догляд за дітьми. Такі послуги можуть надавати ФОП на загальній системі оподаткування та на спрощеній системі 2 та 3 груп. Проте, позивачу під час вибору групи оподаткування не роз`яснили такі обставини, та всупереч закону постановили на 1 групу оподаткування. Тому рішення податкового органу є протиправними та підлягають скасуванню. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Виклад заперечень відповідача.

Відповідач зазначає, що під час перевірки встановлено ряд порушень з боку платника податків щодо порядку ведення підприємницької діяльності та сплати податків і зборів, тому виявлені порушення слугували безумовною підставою для винесення оскаржуваних рішень. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 25.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 30.10.2023 клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання залишене без задоволення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у період з 28.08.2019 по 03.04.2023 була зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем; вид діяльності 88.91 Денний догляд за дітьми (основний).

Позивач звернувся до контролюючого органу із заявою від 15.06.2023 (вхідний від 20.06.2023) про проведення перевірки у зв`язку із закриттям підприємницької діяльності.

За результатами перевірки контролюючим органом складений Акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 28.08.2019 по 04.03.2023» від 10.07.2023 №6463/Ж5/17-00-24-05-17/ (далі Акт перевірки).

Розділ III «Висновки» Акта перевірки: документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення:

пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (далі ПК України), пункту 8.2, пункту 8.4 Розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 - неподання Довідки за формою 20-ОПП щодо повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність по терміну подачі в період з 05 вересня 2019 року по 18 вересня 2019 року, в період з 02 червня 2021 року по 15 червня 2021 року, в період з 02 червня 2022 року по 15 червня 2022 року;

пункту 63.3 статті 63 ПК України, пункту 8.2, пункту 8.5 Розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 - неподання повідомлення за формою №20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, по терміну подання в період з 05 березня 2023 року по 17 березня 2023 року;

підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, підпункту 177.5.2 пункту 177.5 статті 177 ПК України не подання декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023;

частини 5 пункту 293.4 статті 293 ПК України заниження єдиного податку за 2019 рік на 975,60 грн;

підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298, пункту 167.1 статті 167, пункту 177.1, пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177 ПК України заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на суму 13173,66 грн, в т.ч. за 2020 на 3208,68 грн, за 2021 на 2074,68 грн, за 2022 на 6378,30 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 1512,00 грн;

підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України заниження суми військового збору на 1097,80 грн, в т.ч. за 2020 на 267,39 грн, за 2021 на 172,89 грн, за 2022 на 531,52 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 126,00 грн.

На підставі Акта перевірки податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 29.08.2023 (далі ППР):

№0522, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 16467 грн 08 коп, в тому числі: за податковим зобов`язанням 13173,66 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 3293,42 грн (оскаржуване);

№0522, яким визначено суму штрафу у розмірі 680,00 грн (оскаржуване);

№0522, яким збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати військового збору у розмірі 1372 грн 25 коп, у тому числі: за податковим зобов`язанням 1097,80 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 274,45 грн (оскаржуване);

№0522, яким збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати єдиного податку у розмірі 1219 грн 50 коп, у тому числі: за податковим зобов`язанням 975,60 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 243,90 грн (оскаржуване в частині штрафу 243,90 грн);

№0522, яким визначено суму штрафу у розмірі 1020,00 грн (не оскаржується).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень ППР, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

В період з 01.09.2019 по 01.012020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , обравши відповідно до глави 1 розділу XIV ПК України спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, здійснювала діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку 1 групи та сплачувала до бюджету єдиний податок шляхом здійснення авансових платежів.

Основний вид господарської діяльності згідно КВЕД: 88.91 - денний догляд за дітьми.

В період з 01.01.2020 по 04.03.2023 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , обравши відповідно до глави 1 розділу XIV ПК України спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, здійснювала діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку 3 групи та сплачувала до бюджету єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до положень пункту 296.3 статті 296 ПК України, платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

За правилами підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 ПК України фізичні особи- підприємці, що обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої і другої груп, а також платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів, у якій щоденно, за підсумками робочого дня, відображають отримані доходи.

Відповідно до пункту 4 Порядку ведення книги обліку доходів платників єдиного податку першої і другої груп, а також платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 15.12.2011 №1637, у Книзі відображається фактично отримана сума доходу від провадження діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік.

Відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця для першої та другої груп (реєстраційний №7935413 від 28.01.2020) ФОП ОСОБА_1 за період з 01.09.2019 по 31.12.2019 задекларувала дохід в сумі 6504 грн.

Згідно даних Податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця третьої групи ФОП ОСОБА_1 за 2020 рік (реєстраційний №1299451 від 12.01.2021) задекларовано доход в сумі 17826 грн, за 2021 рік (реєстраційний № від 27.1.2022) задекларовано доход в сумі 11526 грн, за 2022 рік (реєстраційний №931105905 від 23.01.2023) задекларовано доходу в сумі 35435 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 (реєстраційний № від 04.04.2023) задекларовано доходу в сумі 0 грн.

Суму отриманого доходу платника єдиного податку при перевірці визначено на підставі банківських виписок, Книги обліку доходів, відомостей ЦБД ДРФО.

Відповідно до виписки АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку № НОМЕР_2 надійшли кошти з призначенням платежу - оплата за послуги «муніципальної няні» за період з 01.09.2019 по 31.12.2019 в сумі 6504 грн, за 2020 - 17826 грн, за 2021 1126 грн, за 2022 354350 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 8400 грн.

За даними Книги обліку доходів дохід від провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 становить за період з 01.09.2019 по 31.12.2019 в сумі 6504 грн, за 2020 17826 грн, за 2021 11526 грн, за 2022 35435 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 0 грн.

Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплаченого доходу (ознака 157) платник податків в період з 28.08.2019 по 04.03.2023 не отримувала доходу від здійснення підприємницької діяльності.

Актом перевірки встановлено, що платником податків занижено суму отриманого доходу за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 8400 грн, згідно даних Податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця третьої групи за 2023 (реєстраційний № від 04.04.2023) задекларовано доходу в сумі 0 грн.

Дана розбіжність виникла внаслідок того, що платником податків не включено до Податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2023 рік кошти, отримані на картковий рахунок АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 в сумі 8400 грн, в т.ч. 04.01.2023 4200 грн, 04.02.2023 4200 грн, з призначенням платежу - оплата за послуги «муніципальної няні».

Відповідно до даних ІС «Податковий блок» встановлено, що платник податків в період з 01.09.2019 по 01.01.2020 перебував на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку 1 групи за видом діяльності: денний догляд за дітьми (КВЕД 88.91).

Відповідно пп. 1 пункту 291.4 статті 291 ПК України, перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Щодо послуг, то для підприємців - платників єдиного податку І групи встановлено обмеження, що такі послуги мають бути побутовими і надаватись населенню та їх і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 291.4 статті ПК України).

Перелік видів послуг, які відносяться до побутових послуг населенню та надаються платниками єдиного податку першої та другої груп, визначено у пункті 291.7 статті 291 ПК України.

Відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457, послуга «Денний догляд за дітьми» 88.91 відноситься до «Надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання» 88.9.

Під час проведення перевірки встановлено, що позивач в період з 01.09.2019 по 01.01.2020 перебував на спрощеній системі оподаткування 1 групи єдиного податку та згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця для першої та другої груп (реєстраційний № 7935413 від 28.01.2020); задекларував дохід від здійснення господарської діяльності на І групі єдиного податку в сумі 6504 грн. за видом діяльності - денний догляд за дітьми (КВЕД 88.91).

Однак, суд зазначає, що надавати послугу «Денний догляд за дітьми» (КВЕД 88.91) ФОП на єдиному податку першої групи має право за умови, що такий вид діяльності відноситься згідно з даними Держстату до переліку побутових послуг, визначених пунктом 291.7 статті 291 ПК України.

В свою чергу у переліку пункту 291.7 статті 291 ПК України, послуга «Денний догляд за дітьми» відсутня у переліку видів послуг, що відносяться до побутових послуг населенню.

Отже, позивачем не дотримано умов перебування на спрощеній системі оподаткування - платника єдиного податку першої групи відповідно до вимог пп. 1 пункту 291.4 статті 291 ПК України.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що податковий орган не повідомив платника податків про необхідність обрання іншої системи оподаткування, оскільки відповідно до норм ПК України платник податків самостійно обирає систему оподаткування.

При недотриманні умов перебування на обраній групі єдиного податку фізична особа- підприємець втрачає право перейти на сплату єдиного податку для інших груп шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного кварталу відповідно до підпункту 298.1.5 пункту 298.1 статті 298 ПК України.

Проте, позивач відповідно до поданої заяви від 28.11.2019 перейшов на сплату єдиного податку третьої групи.

Підпунктом 296.5.1 пункту 296.5 статті 296 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

При цьому у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку, обраною згідно з умовами, визначеними цієї главою, авансові внески, встановлені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Подання податкової декларації у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, звільняє таких платників від обов`язку подання податкової декларації у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду.

Відповідно до пп. 1 пункту 292.1 статті 292 ПК України, для фізичної особи - підприємця доходом є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно з нормами ч. 5 пункту 293.4 статті 293 ПК України, ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків: до доходу, отриманого платниками першої або другої групи від провадження діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України, відповідно.

Відповідно до вимог підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України, відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Отже, в порушення ч.5 пункту 293.4 статті 293 ПК України доходи від здійснення таких операцій ФОП ОСОБА_1 не відобразила в рядку 09 декларації платника єдиного податку за 2019 рік, не оподаткувала за ставкою 15% та не сплатила до бюджету єдиний податок.

Крім того, з січня 2020 року позивачем не здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, визначених нормами законодавства в порядку підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 ПК України.

Отже, позивач допустив порушення частини статті 293 ПК України, а саме, заниження суми єдиного податку на 975,60 грн (6504*15%), що визначено оскаржуваним ППР №0522.

Щодо податку на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності (оскаржуване ППР №0522), перевіркою встановлено, що починаючи з січня 2020 року позивач повинен був перейти на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПК України.

Проте, в період з 01.01.2020 по 04.03.2023 платник податків перебував на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до пункту 177.5 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці, які здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування, подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Натомість, податкові декларації про майновий стан і доходи за 2020, за 2021, за 2022, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 позивачем до контролюючого органу по граничному строку подання не подані.

За приписами пункту 120.1. статті 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Тому визначення суми штрафу у розмірі 680 грн 00 коп відповідно до ППР №0522.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів та витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За правилами пункту 44.3 статті 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176 ПК України, платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію. Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положеннями пункту 177.10 статті 177 ПК України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок ведення Книги фізичними особами - підприємцями на загальній системі оподаткування встановлений наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за №1686/24218).

Отже, перевіркою правомірно встановлено факт не ведення обліку доходів і витрат платника податків на загальній системі оподаткування.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності з 01.01.2020 по 04.03.2023, встановлено, що позивачем занижено загальний оподатковуваний дохід на загальну суму 73187 грн, в т.ч. за 2020 на 17826 грн, за 2021 на 11526 грн, за 2022 на 35435 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 8400 грн.

Згідно даних Податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця третьої групи позивачем за 2020 рік (реєстраційний №1299451 від 12.01.2021) задекларовано доход в сумі 17826 грн, за 2021 рік (реєстраційний № від 27.1.2022) задекларовано доход в сумі 11526 грн, за 2022 рік (реєстраційний №931105905 від 23.01.2023) задекларовано доходу в сумі 35435 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 (реєстраційний № від 04.04.2023) задекларовано доходу в сумі 0 грн.

Отже, позивачем занижено суму отриманого доходу за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 8400 грн, згідно даних Податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця третьої групи за 2023 рік (реєстраційний № від 04.04.2023) задекларовано доходу в сумі 0 грн.

Дана розбіжність виникла внаслідок того, що платником податків не включено до Податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи- підприємця за 2023 рік кошти, отримані на картковий рахунок АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 в сумі 8400 грн, в т.ч. 04.01.2023 4200 грн, 04.02.2023 4200 грн, з призначенням платежу - оплата за послуги муніципальної няні.

Як зазначалося вище, починаючи з 01.01.2020 позивач на виконання вимог підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 ПК України був зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПК України.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом клендарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Оскільки виручкою фізичної особи - підприємця вважається дохід, отриманий у грошовій та негрошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод.

Тому має місце заниження загального оподаткованого доходу на загальну суму 73187 грн, в т.ч. за 2020 на 17826 гр., за 2021 на 11526 грн, за 2022 на 35435 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 8400 грн, чим порушено вимоги пункту 177.2 статті 177 ПК України.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до підпункту 177.4.5. пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

При розрахунку чистого доходу фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування враховує лише витрати, пов`язані з отриманням доходу поточного року та їх фактичній оплаті. Такі витрати мають бути віднесені до складу валових витрат при обчисленні чистого оподатковуваного доходу у тому звітному періоді, коли платником податку отримано дохід.

При цьому, фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати, форму Книги та порядок її ведення затверджено наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481.

Підпункт 5 пункту 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат встановлює, що документами, які підтверджують понесені витрати, безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, можуть бути акти закупки (виконаних робіт, наданих послуг), накладні, видаткові накладні та документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг (чеки, платіжні доручення, виписки банку, тощо).

Поняття «первинний документ» наведено в Законі України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, відповідно до яких - це документ, створений у письмовій або електронній формі, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються заставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Отже, має місце заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на суму 13173,66 грн, в т.ч. за 2020 на 3208,68 грн (17826 грн *18%), за 2021 на 2074,68 грн (11526 грн*18%), за 2022 на 6378,30 грн (35435*18%), за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 1512 грн (8400 грн*18%).

Щодо ППР №0522, суд зазначає, що об`єктом оподаткування військовим збором є, зокрема доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п.п.1.2 п.16-1 підр. 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України).

Ставка збору складає 1,5 відсотка об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 161 підрозділу 10 Кодексу (підпункт 1.3 пункту 161 підрозділу 10 Кодексу).

При цьому, підпунктом 1.2 пунктом 161 підрозділу 10 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, зокрема: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПК України).

Як зазначено вище, має місце факт заниження суми чистого оподатковуваного доходу на суму 73187 грн, в т.ч. за 2020 на 17826 грн, за 2021 на 11526 грн, за 2022 на 35435 грн, за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 8400 грн.

Відповідно встановлено порушення підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України, а саме заниження суми військового збору на 1097,80 грн, в т.ч. за 2020 на 267,39 грн (17826 грн*1,5%), за 2021 на 172,89 грн (11526 грн*1,5%), за 2022 на 531,52 грн (35435*1,5%), за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 на 126 грн (8400 грн* 1,5%).

Тому оскаржуване ППР №0522 також є правомірним.

Суд зазначає, що оскаржувані ППР є обґрунтованими в частині визначення основних податкових зобов`язань, тому визначення штрафних санкцій за такими ППР також є правомірним. Натомість позивач не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків податкового органу, описаних в Акті перевірки.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваних рішень ППР в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; код ЄДРПОУ ВП 44070166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 10 січня 2024 року

Суддя К.М. Недашківська