Справа № 620/11807/23
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Чернігів Справа № 620/11807/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Краснової О.Р.,

прокурора Косової О.А.

представника відповідача Кураш А.М.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області до Чернігівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області;

-зобов`язати Чернігівську обласну раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 17.08.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказав, що посилання позивача щодо невжиття заходів для збереження та охорони пам`ятки національного значення - «Юр`єва божниця», охоронний номер 849, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області уповноваженими органами є такими, що не відповідають фактичним обставинам. Спірна культова будівля не перебуває поза увагою спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини та її збереження і охорона не залежить від реєстрації речового права. Зазначає, що у власності Чернігівської обласної ради культова споруда «Юр`єва божниця» не перебуває, а Перелік об`єктів комунальної власності області, до складу якого увійшов і зазначений даний об`єкт, є лише документом системного обліку і ведення єдиної бази даних і не є правовстановлюючим документом та не встановлює факт передачі цього об`єкта у комунальну власність, а тому у відповідача відсутня можливість подати уповноваженому органу необхідні для державної реєстрації права власності документи.

Ухвалою суду від 06.09.2023 у задоволенні клопотання представника Чернігівської обласної ради про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Позивачем подано відповідь на відзив на позов, в якій зазначив, що вказана пам`ятка перебуває на балансі Управління містобудування та архітектури облдержадміністрації на підставі розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 22.04.1997 № 231 та включена до Переліку об`єктів нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області на підставі рішення Чернігівської обласної ради від 22.05.2020 № 87-23/VII, яке є чинним, у судовому порядку не скасовувалось, а отже породжує правові наслідки та є обов`язковим до виконання відповідачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації подала заяву в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.10.2023 вирішено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11:00 год. 30 .10.2023.

Ухвалою суду від 15.11.2023 без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю пов`язаності справи №927/1250/23 з даною справою; закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 14 год 00 хв 04.12.2023.

В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити позивачу в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов та відповіді на відзив на позов.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Постановою Ради Міністрів Української РСР від 24 серпня 1963 року за №970 "Про впорядкування справи обліку та охорони пам`ятників архітектури на території Української РСР" встановлено, що «Юр`єва божниця» (охоронний №849), що знаходиться в с. Старогородка Козелецького району Чернігівської області перебуває на державному обліку як пам`ятка архітектури національного значення (а.с. 22-23).

Відповідно до паспорта пам`ятки архітектури національного значення, об`єкт культурної спадщини національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області перебуває у комунальній власності Чернігівської обласної ради (а.с. 26-34).

Розпорядженням Чернігівської обласної держаної адміністрації від 22.04.1997 за № 231 "Про передачу пам`яток архітектури державного значення на баланс управління містобудування та архітектури облдержадміністрації" затверджено перелік нерухомих пам`яток архітектури, які передаються на баланс Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації, до якого була включена пам`ятка архітектури загальнонаціонального значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849) (а.с.24).

Рішенням п`ятої сесії двадцять третього скликання Чернігівської обласної ради від 25.02.1999 «Про перелік об`єктів комунальної власності області» об`єкт культурної спадщини національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області включений до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (а.с. 81-97).

Рішенням двадцять третьої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 22.05.2020 № 87-23/VII об`єкт культурної спадщини національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області включений до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (а.с. 46-49).

З листа Управління містобудування та архітектури від 03.05.2023 № 02.1-09/561 випливає, що об`єкт «Юр`єва божниця» - пам`ятка архітектури національного значення, охоронний номер 849, датується ХІІ століттям, розташована за адресою: м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та перебуває на балансі Управління відповідно до розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 22.04.1997 № 231 (а.с. 21).

Листом від 18.05.2023 №705/93-09 Остерська міська рада Чернігівського району Чернігівської області повідомила Козелецьку окружну прокуратуру Чернігівської області, що пам`ятка архітектури національного значення «Юр`єва божниця» у користування Остерській міській раді не передавалась, адреса пам`ятці архітектури не присвоювалась (а.с.40).

З листа Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 10.07.2023 випливає, що первинна інвентаризація культових споруд, які є пам`ятниками архітектури не проводилась та право власності на об`єкт «Юр`єва божниця», розташованого за адресою: м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, не зареєстровано (а.с. 51).

Керівник Козелецької окружної прокуратури, вважаючи, що Чернігівська обласна рада зобов`язана вчинити відповідні дії щодо оформлення права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до норм Закону №1697-VII прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно частини другої статті 10 Закону України 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Згідно з визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №280/97-ВР право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону №280/97-ВР матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

У відповідності до частини п`ятої статті 60 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Нормами статті 329 ЦК України передбачено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

В силу вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене, органом, уповноваженим управляти комунальним майном є органи місцевого самоврядування.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Стаття 27 Закону №1952-IV визначає підстави для державної реєстрації прав.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;

13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

З системного аналізу норм чинного законодавства випливає, що речові права на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний №849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області підлягають державній реєстрації відповідно до закону.

Проте суд враховує, що матеріали справи не містять рішення про передачу пам`ятки архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний №849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області з державної у комунальну власність, а Чернігівська обласна рада вважає, що зазначену пам`ятку архітектури безпідставно включено до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та вважає, що Перелік об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області не є правовстановлюючим документом згідно вимог чинного законодавства України, а отже прокуратурою не надано суду достатніх доказів на підтвердження належності спірного об`єкта до спільної власності територіальних громад області.

Суд зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є з`ясування судом питання щодо допущення чи недопущення протиправної бездіяльності Чернігівською обласною радою стосовно не оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області.

Під час розгляду даної справи судом з`ясовано, що постановою Ради Міністрів Української РСР від 24.08.1963 за №970 "Про впорядкування справи обліку та охорони пам`ятників архітектури на території Української РСР" встановлено, що «Юр`єва божниця» (охоронний №849), що знаходиться в с. Старогородка Козелецького району Чернігівської області перебуває на державному обліку як пам`ятка архітектури загальнонаціонального значення.

Розпорядженням Чернігівської обласної держаної адміністрації від 22.04.1997 за № 231 "Про передачу пам`яток архітектури державного значення на баланс управління містобудування та архітектури облдержадміністрації" затверджено перелік нерухомих пам`яток архітектури, які передаються на баланс Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації, до якого була включена пам`ятка архітектури загальнонаціонального значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849).

Розглядаючи даний спір суд враховує, що згідно статей 31, 34 та 35 Закону України від 07.02.1991 №697-XII «Про власність» (чинного станом на момент внесення спірного об`єкта до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області рішенням Чернігівської обласної ради від 25.02.1999) до державної власності в Україні належать загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Загальнодержавну (республіканську) власність складають: земля, майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів державної безпеки, прикордонних і внутрішніх військ; оборонні об`єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального користування, зв`язку та інформації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і створювані ними кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно державних підприємств; об`єкти соціально-культурної сфери або інше майно, що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її економічний та соціальний розвиток.

Об`єктами права комунальної власності є майно, що забезпечує діяльність відповідних Рад і утворюваних ними органів; кошти місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об`єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров`я, торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв`язку та інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території.

Згідно статей 4 та 5 Закону України від 13.07.1978 №3600-IX «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» (далі Закон №3600-IX, чинного до 12.07.2000) пам`ятки історії та культури перебувають у власності держави, а також колгоспів, інших кооперативних організацій, їх об`єднань, інших громадських організацій і в особистій власності громадян.

Всі виявлені на території Української РСР об`єкти, що становлять історичну, наукову, художню чи іншу культурну цінність і не мають власника або власник яких невідомий чи в силу закону втратив на них право, переходять у власність держави, якщо інше не передбачено законом.

Продаж, дарування або інше відчуження пам`яток історії та культури допускається з обов`язковим попереднім повідомленням державних органів охорони пам`яток. При продажу пам`яток держава має переважне право купівлі.

Відповідно до постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.1990 "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування", від 26.03.1991 "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність" Кабінет Міністрів України 05.11.1991 прийняв постанову №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю», якою затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), та установлено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ "Про право власності на окремі види майна" набуття права власності на об`єкти, що перебувають на державному обліку як пам`ятки історії та культури можливо лише з відповідного дозволу спеціально уповноваженими державними органами охорони пам`яток історії та культури (Мінкультури, Мінінвестбудом і Головархівом України).

Порядок безоплатної передачі об`єктів права державної власності із сфери управління міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Фонду державного майна, об`єднань підприємств, яким делеговано функції з управління майном підприємств і організацій, заснованих на державній власності (далі - органів, уповноважених управляти державним майном), Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій визначає Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482 ( далі Положення №1482, у редакції станом на момент прийняття рішення п`ятої сесії двадцять третього скликання Чернігівської обласної ради від 25.02.1999 «Про перелік об`єктів комунальної власності області», яким об`єкт культурної спадщини національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849) включений до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області).

Згідно пунктів 4, 8, 10 та 11 Положення №1482 передача об`єктів права державної власності здійснюється за рішенням, зокрема, органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій за погодженням з Мінекономіки, Мінфіном і Фондом державного майна - щодо об`єктів, визначених підпунктами "б" і "е" пункту 2 цього Положення. Передача об`єктів права державної власності здійснюється комісією з питань передачі об`єктів. Передача майна здійснюється в місячний термін з дня прийняття рішення про передачу. Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими особами. Органи, до сфери управління яких передано майно, у двотижневий термін з дня підписання акта приймання-передачі зобов`язані повідомити про це відповідні державні органи.

Також відповідно до порядку, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 28.04.1980 №285 "Про порядок передачі підприємств, обєднань, організацій, установ, будинків та споруд" - передача майна у комунальну власність передбачала обов`язкове погодження такої передачі з відповідним міністерством, державним комітетом і відомством УРСР, а також Держпланом УРСР і Міністерством фінансів УРСР та органом уповноваженим управляти державним майном.

Як випливає з матеріалів справи вперше об`єкт культурної спадщини національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849) включений до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області рішенням п`ятої сесії двадцять третього скликання Чернігівської обласної ради від 25.02.1999 «Про перелік об`єктів комунальної власності області» (а.с. 81-97).

Проте в Переліку державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності) згідно Постанови №311 об`єкти пам`ятників архітектури загальнонаціонального значення взагалі відсутні, в тому числі і пам`ятка архітектури загальнонаціонального значення «Юр`єва божниця» (охоронний №849).

Також в Переліку загальнодержавного майна, яке передається до комунальної власності Чернігівської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 1992 року №577 «Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності областей та м. Севастополя» також відсутні об`єкти пам`ятників архітектури загальнонаціонального значення, в тому числі і пам`ятка архітектури загальнонаціонального значення «Юр`єва божниця» (охоронний №849).

В матеріалах справи також відсутні згода уповноважених органів, рішення та акт приймання-передачі, підписані уповноваженими особами щодо передачі з державної власності до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області пам`ятки архітектури загальнонаціонального значення «Юр`єва божниця» (охоронний №849).

Суд зауважує, що матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пам`ятка архітектури загальнонаціонального значення «Юр`єва божниця» (охоронний №849) передана з державної власності у комунальну власність області та належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що орган прокуратури не надав суду належних, допустимих та переконливих доказів того, що пам`ятка архітектури загальнонаціонального значення «Юр`єва божниця» (охоронний №849) належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

За таких обставин суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що пам`ятка архітектури загальнонаціонального значення «Юр`єва божниця» (охоронний №849) не належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, а з огляду на системний аналіз норм чинного законодавства України станом на момент включення рішенням п`ятої сесії двадцять третього скликання Чернігівської обласної ради від 25.02.1999 до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області вказаної пам`ятки архітектури належить до державної власності.

Жодна норма чинного законодавства України не зобов`язує орган місцевого самоврядування здійснювати оформлення правовстановлюючих документів та права власності на об`єкт державної власності.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності Чернігівської обласної ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, а отже і відсутній обов`язок вживати заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09 січня 2024 року.

Позивач: Керівник Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області (вул. Є Лоскота, буд. 1, с. Козелець, Чернігівський район, Чернігівська область, 17000, реєстраційний номер облікової картки платника податків - 02910114).

Відповідач: Чернігівська обласна рада (пр-т. Миру, буд. 43, м. Чернігів, 14000, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації (пр-т. Миру, 21-А, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 02498626).

Суддя В.В. Падій