Справа № 480/13240/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 січня 2024 року Справа № 480/13240/23

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій посить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період 16.03.2022 року по 09.03.2023 року без використання посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період 16.03.2022 року по 09.03.2023 року з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 16.03.2022 року по 31.12.2022 року з урахуванням січня 2018 року як базового місяця.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2022 року по 31.12.2022 року з урахуванням січня 2018 року як базового місяця.

5. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік виходячи з його грошового забезпечення без урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

7. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги при звільненні військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації за період служби відповідно до постанови КМУ N° 460 від 17.09.2014 року повних 10 місяців служби.

8. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу при звільненні військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації за період служби відповідно до постанови КМУ №460 від 17.09.2014 року, за повні 10 місяців служби.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду поновлено строк звернення до суду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

До суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що позивач пропустив строк звернення до суду з даними позовом, оскільки дані правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, в якій зазначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми. Таким чином, позивач та його представник пропустили тримісячний строк для звернення із відповідною позовною заявою до суду, оскільки днем проведення останнього розрахуноку по виплаті грошового забезпечення ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 є 01.07.2023.

Суд, перевіривши доводи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Однак, відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року (стаття 234 КЗпП).

Отже, суд може поновити пропущений строк, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Судом встановлено, позивач з 16.03.2022 по 09.03.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідачем не заперечується, що розрахунок з позивачем при звільненні був проведений не в день звільнення, а тільки 01.07.2023.

Щодо одержання письмого повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні на виконання вимог ст. 116 КЗпП, то відповідач жодних доказів та пояснень щодо цього не надав.

Однак, відновідно до скріншоту з елекронної скриньки представника позивача вбачається, що лист про виплачені та нараховані суми при звільненні ОСОБА_1 з відповідними копіями витягів з розрахунково-платіжних відомостей надійшов 20.11.2023, як відповідь на запит адвоката позивача - ОСОБА_2 .

Також, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що представнику позивача, ще під час перебування ОСОБА_1 на військовій службі, було відомо про порушення прав його довірителя і що він мав намір звертатися з відповідними позивними заявами до Сумського окружного адміністративного суду, однак, навмисно це зробив з порушенню процесуального строку, переслідуючи при цьому корисні цілі, оскільки повний розрахунок з позивачем був проведений тільки 01.07.2023, а про виплачені та нараховані суми при звільненні позивачу стало відомо лише 20.11.2023.

Суд враховує, що право на справедливу винагороду є одним із фундаментальних понять Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року (пункт 4 частини I), ратифікованої Законом України „Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 14 вересня 2006 року № 137-V.

Право на судовий захист гарантується кожному відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, в якій зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Також суд бере до уваги приписи ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка зобов`язує суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Разом з тим в контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі "Bellet v. Fгаnсе" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Також подання позовів до суду, на переконання суду, свідчить про зацікавленість позивача у вирішенні спірних правовідносин та про бажання досягнути у них юридичної визначеності.

Суд звертає увагу, що головною метою судочинства є не лише ухвалення рішення, а й його реальне виконання та поновлення прав особи.

Тому враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі №480/13240/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя О.О. Осіпова