Справа № 240/28277/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/28277/23

категорія 111030700

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Луценко Д.В.,

за участю: представника позивача - Костюкевич-Тарнавської О.В.,

представника відповідача - Котвіцької Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Житомирський області від 17.05.2023 року №111-р в частині анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, реєстраційний номер НОМЕР_1 з терміном дії з 01.02.2023 по 01.02.2024 Фізичній особі - підприємцю - ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленим фактом відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданні ліцензії.

Зобов"язати Головне управління ДПС у Житомирській області відновити Фізичній особі-підприємцю - ОСОБА_1 дію ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстраційний номер 2300207.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Житомирський області від 17.05.2023 року за №111-р в частині анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, реєстраційний номер 2300219 з терміном дії з 01.02.2023 по 01.02.2024 Фізичній особі - підприємцю - ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленим фактом відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Зобов"язати Головне управління ДПС у Житомирській області відновити Фізичній особі-підприємцю- ОСОБА_1 дію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 2300219.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно прийняті розпорядження про анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами та на роздрібну торгівлю алкогольними напоями у зв`язку з встановленим фактом відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії, оскільки такі винесено з порушенням строку, не вручені належним чином. Жодних пояснень не витребовувалось.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що при виїзді на фактичну перевірку за місцем провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 встановлено, що платник податків, його посадові (службові) особи платника податків або його законні (уповноважені) представники за вказаною вище адресою відсутні. Господарську діяльність за вказаною у ліцензіях адресою місця торгівлі ФОП ОСОБА_1 не здійснює. Відповідно до інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій "Дані чеків" реалізація товарів по вказаному у додатках до ліцензії РРО станом на 02.05.2023 не здійснюється. На підставі викладеного вище, посадовими особами контролюючого органу було складено акт про неможливість проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 03.05.2023 № 332/06- 30-09-01/ НОМЕР_2 та прийнято рішення про анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами та на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що розпорядження №111-р про анулювання відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями винесене 17.05.2023, однак фактично роздрібна торгівля алкогольним напоями та тютюновими виробами здійснювалась позивачем в Павільйоні з 12.05.2023 по 20.09.2023 , про що було відомо відповідачу, доказами чого є: службовий чек від 12.05.2023 ; розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за травень 2023 року; за червень 2023 року ; липень 2023 року; серпень 2023 року; вересень 2023 року, який щомісяця подався відповідачу.

Ухвалою від 04.10.2023 справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини.

Позивач є фізичною особою-підприємцем, яка здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

25.01.2023 відповідачем позивачу було видано ліцензію за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер: 2300219 з терміном дії з 01.02.2023 до 01.02.2024 та ліцензію право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстрацій ний номер: 230027 з терміном дії з 01.02.2023 до 01.02.2024.

01.05.2023 ГУДПС у Житомирській області видано наказ №1026-п "Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ".

Пунктом 1 наказу наказано: провести з 02 травня 2023 року тривалістю, що не перевищуватиме 10 діб, фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою місця провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника: АДРЕСА_1 , павільйон, за період діяльності з 04.06.2021 по дату завершення фактичної перевірки з питань дотримання законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

03.05.2023 відповідачем складено акт №332/06-30-09-01/ НОМЕР_2 про неможливість проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У акті зазначено, що 02.05.2023 було здійснено виїзд за місцем провадження діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Однак, при виїзді встановлено, що платник податків, його посадові (службові) особи платника податків або його законні (уповноважені) представники за вказаною вище адресою відсутні. Господарську діяльність за вказаною у ліцензіях адресою місця торгівлі ФОП ОСОБА_1 не здійснює. Відповідно до інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій "Дані чеків" реалізація товарів по вказаному у додатках до ліцензії РРО станом на 02.05.2023 не здійснюється.

Управлінням контролю за підакцизними товарами ГУДПС у Житомирській області подано Відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального службову записку, в якій вказано, що 02.05.2023 здійснено виїзд за місцем здійснення діяльності фізичною особою ~ підприємцем ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . При виїзді за вказаною адресою за сприянням правоохоронних органів встановлено факт відсутності суб`єкту господарювання за місцезнаходженням провадження діяльності, яке зазначено у виданій ліцензії.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' (зі змінами та доповненнями) просили розглянути питання щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями під 25.01.2025 №2300219 за ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 25.01.2023 № 2300207.

15.05.2023 в.о. начальника Управління контролю за підакцизними товарами ГУДПС у Житомирській області подано доповідну записку в.о.начальника Головного управління ДПС у Житомирській області, якою запропоновано відповідно до Закону №481 та службової записки відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах управління контролю за підакцизними товарами від 03.05.2023 №568/06-30-09-01 підготувати проект розпорядження про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2300219 та тютюновими виробами реєстраційний номер 2300207 суб`єкту господарювання: фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за місцезнаходженням провадження діяльності: АДРЕСА_1 , павільйон.

17.05.2023 ГУДПС у Житомирській області, на підставі доповідної записки в.о. начальника Управління контролю за підакцизними товарами ГУДПС у Житомирській області від 15.09.2023, видано розпорядження "Про анулювання ліцензії" №111-р, яким зобов"язано анулювати ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2300219 та тютюновими виробами реєстраційний номер 2300207 терміном дії з 01.02.2023 до 01.02.2024 суб`єкту господарювання: фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), місцезнаходження: АДРЕСА_2 , місцезнаходження провадження діяльності: АДРЕСА_1 , павільйон, на підставі встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданих ліцензіях.

Позивач вважає такі розпорядження протиправними, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95-ВР від 19.12.1995р. (далі - Закон №481/95-ВР) визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Порядок видачі, анулювання ліцензій на оптову торгівлю тютюновими виробами регулюється статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" .

Відповідно до положень цієї статті роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на всі види діяльності, передбачені цією статтею, видаються за умови обов`язкової реєстрації об`єкта оподаткування відповідно до вимог п.63.3 ст. 63 ПКУ.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі:

заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

несплати чергового платежу за ліцензію;

встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії;

встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі через реєстратори розрахункових операцій (книги обліку розрахункових операцій), не зазначені в ліцензії;

встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії;

порушення термінів звернення до органу ліцензування щодо зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії;

відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Розпорядження про анулювання ліцензії, прийняті органом ліцензування, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З викладеного слідує, що видана суб"єкту господарювання, ліцензія, зокрема, на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами анулюється на підставі встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

А тому, при вирішенні даного спору визначальним є факт відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням, який і слугував підставою для винесення спірних рішень.

Судом встановлено, що 25.01.2023 відповідачем позивачу було видано ліцензію за адресою здійснення господарської діяльності : АДРЕСА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер: 2300219 з терміном дії з 01.02.2023 до 01.02.2024 та ліцензію право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстрацій ний номер: 230027 з терміном дії з 01.02.2023 до 01.02.2024.

Разом з тим, 17.05.2023 ГУДПС у Житомирській області, на підставі доповідної записки в.о. начальника Управління контролю за підакцизними товарами ГУДПС у Житомирській області від 15.09.2023, видано розпорядження "Про анулювання ліцензії" №111-р, яким зобов"язано анулювати ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2300219 та тютюновими виробами реєстраційний номер 2300207 терміном дії з 01.02.2023 до 01.02.2024 суб`єкту господарювання: фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), місцезнаходження: АДРЕСА_2 , місцезнаходження провадження діяльності: АДРЕСА_1 , павільйон, на підставі встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданих ліцензіях.

Обґрунтовуючи протиправність спірних розпоряджень, позивач посилається зокрема на порушення порядку його прийняття та недоведеність належними доказами факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданих ліцензіях.

Суд погоджується з доводами позивача, та , водночас, не погоджується з доводами відповідача, з огляду на таке.

Згідно з підпунктом 19№.1.16 п. 19№.1 ст. 19№ Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19і цього Кодексу, зокрема, як здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до підпункту 20.1.4, 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України).

За приписами п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.10 ст. 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Проаналізувавши викладене, суд висновує, що податковий орган, що здійснює контроль за дотриманням норм Закону №481/95-ВР та видає ліцензії, має право проводити фактичні перевірки платників податків, що отримали такі ліцензії, зокрема, на підставі підпункту 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, у разі здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

При цьому, у випадку виявлення за наслідками такої перевірки факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії, приймати розпорядження про анулювання виданої такому суб`єкту господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на підставі ст. 15 Закону №481/95-ВР.

Для прийняття розпорядження про анулювання ліцензії суб`єкта господарювання на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами відповідно до ст. 15 Закону №481/95-ВР слід встановити та підтвердити відповідними доказами факт відсутності такого суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Як свідчать матеріали справи, прийняття спірних розпоряджень передували наступні обставини.

01.05.2023 ГУДПС у Житомирській області видано наказ №1026-п "Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ".

Пунктом 1 наказу наказано: провести з 02 травня 2023 року тривалістю, що не перевищуватиме 10 діб, фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою місця провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника: АДРЕСА_1 , павільйон, за період діяльності з 04.06.2021 по дату завершення фактичної перевірки з питань дотримання законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

03.05.2023 відповідачем складено акт №332/06-30-09-01/ НОМЕР_2 про неможливість проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У акті зазначено, що 02.05.2023 було здійснено виїзд за місцем провадження діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Однак, при виїзді встановлено, що платник податків, його посадові (службові) особи платника податків або його законні (уповноважені) представники за вказаною вище адресою відсутні. Господарську діяльність за вказаною у ліцензіях адресою місця торгівлі ФОП ОСОБА_1 не здійснює. Відповідно до інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій "Дані чеків" реалізація товарів по вказаному у додатках до ліцензії РРО станом на 02.05.2023 не здійснюється.

Управлінням контролю за підакцизними товарами ГУДПС у Житомирській області подано Відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального службову записку, в якій вказано, що 02.05.2023 здійснено виїзд за місцем здійснення діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Павільйон. При виїзді за вказаною адресою за сприянням правоохоронних органів встановлено факт відсутності суб`єкту господарювання за місцезнаходженням провадження діяльності, яке зазначено у виданій ліцензії.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' (зі змінами та доповненнями) просили розглянути питання щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями під 25.01.2025 №2300219 за ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 25.01.2023 № 2300207.

15.05.2023 в.о. начальника Управління контролю за підакцизними товарами ГУДПС у Житомирській області подано доповідну записку в.о.начальника Головного управління ДПС у Житомирській області, якою запропоновано відповідно до Закону №481 та службової записки відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах управління контролю за підакцизними товарами від 03.05.2023 №568/06-30-09-01 підготувати проект розпорядження про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2300219 та тютюновими виробами реєстраційний номер 2300207 суб`єкту господарювання: фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за місцезнаходженням провадження діяльності: АДРЕСА_1 , павільйон.

За приписами підп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.

Відповідно до абзацу 4 п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі.

До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Суд зазначає, що контролюючим органом не надано належних матеріалів, які в силу вказаної вище норми, повинні формуватися та додаватися до акта неможливості проведення перевірки.

Жодних доказів проведення відеозапису, фотофіксації матеріали справи не містять.

Водночас, відповідно до підпункту 1.4.5 пункту 1.4 Розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС України №470 від 04.09.2020, зокрема, зазначено, що у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування) посадовими (службовими) особами територіального органу ДПС/апарату ДПС, невідкладно складається у двох примірниках у довільній формі та підписується акт про неможливість проведення перевірки, що засвідчує цей факт.

У такому акті рекомендується зазначати інформацію про дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування, у зв`язку з отриманням інформації оператора поштового зв`язку щодо неможливості вручення платнику податків або повернення без вручення письмового запиту територіальному органу ДПС/апарату ДПС про надання пояснень та їх документальних підтверджень, надісланого такому платнику податків з метою організації перевірки тощо), податкова адреса та/або адреса об`єктів оподаткування платника податків, за якою встановлено відсутність платника, інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо - зазначаються у випадку, якщо факт неможливості проведення перевірки встановлено після їх оформлення) та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти.

До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені у такому акті.

Зазначений акт не пізніше наступного робочого дня після його складання реєструється у електронному Спеціальному журналі реєстрації актів.

Другий примірник акта про неможливість проведення перевірки разом з копіями матеріалів надсилається територіальним органом ДПС/апаратом ДПС платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому підрозділ органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, протягом 2 робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника) відповідного органу ДПС та готує запит на встановлення місцезнаходження платника податків.

При отриманні органом ДПС від відповідного органу інформації щодо встановлення місцезнаходження платника податків, структурним підрозділом, який здійснює (очолює) перевірку (ініціатором запиту), вживаються заходи з організації та проведення перевірки платника податків.

Суд звертає особливу увагу на те, що вказані приписи контролюючим органом стосовно заходів, які передували прийняттю рішення про анулювання ліцензій належним чином не виконано.

Крім того, відповідач здійснив вихід для проведення перевірки лише один раз, попри те, що перевірку призначено тривалістю 10 діб. Зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Представник відповідача не довів у судовому засідання факту відсутності суб"єкта господарювання за місцем здійснення діяльності 02.05.2023, тоді як представник позивача наголошував на протилежному.

Акт перевірки не містить дані про час виходу перевіряючих за місцем провадження діяльності позивачем.

Доказів вручення чи направлення позивачу акта про неможливість проведення перевірки матеріали справи не містять.

При цьому, матеріали, що підтверджують факти, наведені в акті, в матеріалах справи відсутні, тоді як положення пункту 81.2 статті 81 ПК України та пункту 1.4.5 Методичних рекомендацій встановлюють імперативну вимогу щодо додання до акту про неможливість проведення перевірки відповідних матеріалів.

За таких обставин, сам лише акт про неможливість проведення перевірки не є достатнім для того, щоб зробити висновок про доведеність факту відсутності платника податків за місцем здійснення діяльності.

Крім того, абзац 4 п. 81.2 ст. 81 ПК України зобов"язує контролюючий орган, у випадку встановлення неможливості проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі.

Тобто, такий акт складається невідкладно та підписується, але повинен бути зареєстрованим не пізніше наступного дня.

Разом з тим, як слідує з акту про неможливість проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , дата його підписання 03.05.2023, тоді як вихід на перевірку, згідно обставин викладених у акті відбувся 02.05.2023.

З викладеного слідує, що акт складений не у день виходу на перевірку, з огляду на що, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що дата, вказана у акті є датою його реєстрації.

Також, суд звертає увагу на те, що акт, окрім дати на номера, написаний не власноручно у довільній формі, а надрукований за допомогою комп`ютерної техніки , що ставить під сумнів його оформлення у день виходу на перевірку на місці перевірки, та взагалі факт такого виходу перевіряючими.

Також, в матеріалах справи міститься службова записка Управління контролю за підакцизними товарами ГУДПС у Житомирській області до Відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального службову записку, в якій вказано, що 02.05.2023 здійснено виїзд за місцем здійснення діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Павільйон. При виїзді за вказаною адресою за сприянням правоохоронних органів встановлено факт відсутності суб`єкту господарювання за місцезнаходженням провадження діяльності, яке зазначено у виданій ліцензії. Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' (зі змінами та доповненнями) просили розглянути питання щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями під 25.01.2025 №2300219 за ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 25.01.2023 № 2300207.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, за сприянням яких саме правоохоронних органів встановлено факт відсутності суб`єкту господарювання за місцезнаходженням провадження діяльності при виїзді на фактичну перевірку. Не вказано ні прізвищ таких осіб, ні посади, відсутні їх підписи. Тобто, взагалі відсутні будь-які дані про них.

Окремо, суд звертає увагу на те, що розпорядження №111-р про анулювання відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями винесене 17.05.2023.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що позивачем у період з 12.05.2023 по 20.09.2023 фактично здійснювалась роздрібна торгівля алкогольним напоями та тютюновими виробами за місцем провадження діяльності доказами чого є: службовий чек від 12.05.2023; розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за травень 2023 року; за червень 2023 року ; липень 2023 року; серпень 2023 року; вересень 2023 року, що подавалися також відповідачу.

Також, відповідачу подавався загальний звіт з пакетом переданих даних, що свідчить про те, що відповідачу було відомо про діяльність позивача з роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями у період з 12.05.2023 по 20.09.2023.

Проте, незважаючи на це, у період здійснення позивачем господарської діяльності, відповідачем було винесено розпорядження №111-р про анулювання відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями, без урахування вказаних обставин.

Крім того, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.42.4 ст.42 Кодексу платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).

Разом з тим, як зазначив позивач, він не подавав будь-яких заяв про бажання отримувати документи через електронний кабінет. Доказів отримання відповідачем квитанції про доставку документа в електронний кабінет до матеріалів справи не надано.

Відтак, розпорядження повинно було бути надіслане рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На переконання суду, посадовими особами контролюючого органу не вжиті усі належні заходи щодо виявлення факту знаходження/відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданих ліцензіях.

Суд зауважує, що заперечуючи проти заявлених позовних вимог, ГУ ДПС у Житомирській області всупереч приписам підпункту 20.1.17 пункту 20.1 ст. 20 ПК України не надано суду документальних доказів (фотозйомка та/або відеозапис) відсутності ФОП за місцезнаходженням.

Тобто, інформації щодо належної фіксації факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01.07.2003, яке, відповідно до ч. 1ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів суд дійшов висновку, що спірні розпорядження не відповідають наведеним у ст.2 КАС України критеріям, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи встановлену судом протиправність спірних розпоряджень, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов"язання Головне управління ДПС у Житомирській області відновити Фізичній особі-підприємцю - ОСОБА_1 дію ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстраційний номер 2300207 та дію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 2300219.

Відтак, позов суд задовольняє повністю.

Щодо витрат на правову допомогу.

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом1 частини 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 00/9888/19-а Верховний Суд уже виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що: Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Відповідач у відзиві вказував на те, що позивачем не надано доказів понесення витрат на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позич поніс судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 5368 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Зокрема, відповідно до заключної виписки за 27.09.2023 вартість робіт/послуг професійної правничої допомоги складає 9000,00 грн.

Крім того, на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано: ордер та акт здачі-прийняття наданих послуг від 26.10.2023 по договору від 26.09.2023.

Згідно акту, вартість наданих послуг становить 9000,00 грн.

Отже, позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Решта визначеної позивачем суми у розмірі 6000 грн. стягненню не підлягає, оскільки на час розгляду справи нічим не підтверджено їх понесення.

Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України виходить із наступного: розгляд справи проведено в судовому засіданні за участю сторін, в тому числі і представника позивача, яким окрім позову, готувався відповідь на відзив.

З урахуванням зазначених обставин, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 5368,00 грн. судового збору та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Щодо зобов"язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду. Крім того, це є правом а не обов"язком суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. РНОКПП/) , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Житомирський області від 17.05.2023 року №111-р в частині анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, реєстраційний номер НОМЕР_1 з терміном дії з 01.02.2023 по 01.02.2024 Фізичній особі - підприємцю - ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленим фактом відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданні ліцензії.

Зобов"язати Головне управління ДПС у Житомирській області відновити Фізичній особі-підприємцю - ОСОБА_1 дію ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстраційний номер 2300207.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Житомирський області від 17.05.2023 року за №111-р в частині анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, реєстраційний номер 2300219 з терміном дії з 01.02.2023 по 01.02.2024 Фізичній особі - підприємцю - ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленим фактом відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Зобов"язати Головне управління ДПС у Житомирській області відновити Фізичній особі-підприємцю- ОСОБА_1 дію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 2300219.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирський області на користь Фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5368,00 грн. (п"ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. (дев"ять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 08 січня 2024 року