Справа № 120/19510/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 січня 2024 р. Справа № 120/19510/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. від 22.12.2023 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3 в сумі 5100 грн.

Ухвалою суду від 03.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 09.01.2024 о 11:00. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та витребувано у відповідача належним чином завірені копії виконавчого провадження НОМЕР_3.

09.01.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 120/11432/23, виданого 16.11.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням нарахованої щомісячної доплати до пенсії, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

В рамках даного виконавчого провадження, державним виконавцем 21.11.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, боржником надано лист 05.12.2023 № 0200-0902-5/120832, в якому вказано, що на виконання рішення суду проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.07.2021 склав 29167,25 грн. та донараховано стягувачу кошти у сумі 16000 грн за період з 01.07.2021 по 28.02.2022. Починаючи з серпня 2023 стягувач отримує пенсію в новому розмірі.

З огляду на невиконання рішення суду, на адресу боржника надіслано вимогу державного виконавця від 11.12.2023 щодо надання доказів повного та фактичного виконання рішення суду.

На виконання вимоги державного виконавця боржником у листі від 19.12.2023 № 0200-0902-5/126743 повідомлено про виконання рішення суду в межах покладених судом зобов`язань.

Разом з тим, оскільки предметом розгляду справи № 120/11432/23 було саме обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час проведення перерахунку з 01.07.2021, відповідач вважає, що боржником не виконано судове рішення у повному обсязі, оскільки боржник на виконання вказаного рішення суду мав би здійснити перерахунок з 01.07.2021, а не на 01.07.2021 (так як стверджує боржник) і як мінімум до набрання рішенням суду по справі №120/11432/23 законної сили, а саме до 31.10.2023, а не до 01.03.2022, при цьому, боржником не обгрунтовано чому саме до 01.03.2022.

09.01.2024 ОСОБА_1 подав заперечення на позовну заяву, в яких просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. Свою позицію обгрунтував тим, що згідно з матеріалами справи, відповідач провів з 01.07.2021 нарахування щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 від 14.07.2021, внаслідок чого розмір пенсійної виплати склав 34470.67 грн.

Однак з розрахунку пенсії встановлено, що фактично до виплати з 01.07.2021 позивачу визначена пенсія у розмірі 32470.67 грн.

На виконання рішення суду у справі №120/11432/23 Головне управління здійснило нарахування щомісячної доплати до пенсії 2000 грн з 01.07.2021 по 28.02.2022, при цьому розмір пенсії до виплати склав 29167.25 грн, за період з 01.03.2022 по 28.02.2023 зафіксувало сталий розмір пенсії на рівні який було обраховано на виконання рішення у справі №120/5227/22 - 30970,67 грн, без шомісячної доплати до пенсії 2000 грн; з 01.03.2023 по сьогоднішній день зафіксувало сталий розмір пенсії на рівні який було обраховано на виконання рішення у справі №120/2992/23 - 32470,67 грн, без щомісячної доплати до пенсії 2000 грн.

Тобто, не дивлячись на обгрунтованість та зрозумілість рішення суду у справі №120/11432/23, Головне управління, зафіксувавши розмір пенсії сумою 30970,67 грн у періоді з 01.03.2022 по 28.02.2023, та сумою 32470,67 грн - у періоді з 01.03.2023 по сьогоднішній день, фактично обмежило розмір пенсії стягувача що є порушенням прав останнього, підтверджених рішенням суду, що набуло законної сили.

У судове засіданні сторони не з`явилися, хоча про судове засідання повідомлялися завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Поряд із цим, сторони подали до суду клопотання про розгляд справи без їх присутності.

Умови і порядок виконання рішень немайнового характеру, визначено розділом VIII Закону України "Про виконавче провадження", зокрема статтями 63, 75 якого передбачено спосіб та порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Оскільки боржником не надано підтвердження щодо належного виконання судового рішення у справі № 120/11432/23, відповідач, керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", 22.12.2023 виніс постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100,00 грн та надав новий строк виконання рішення суду протягом десяти робочих днів.

Надавши оцінку аргументам сторін, що висвітлені у заявах по суті справи та наявним у матеріалах справи доказам, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2023 у справі № 120/11432/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо застосування обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.07.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням нарахованої щомісячної доплати до пенсії, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

Відтак, обсяг обов`язків покладених на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням суду у справі № 120/11432/23 охоплював вчинення дій спрямованих на перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021, без обмеження суми пенсійної виплати.

16.11.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі видано виконавчий лист № 120/11432/23.

Як встановлено судом, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , відповідачем 21.11.2023 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа у справі № 120/11432/23.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, боржник листом від 05.12.2023 № 0200-0902-5/120832 повідомив про виконання рішення суду за ВП № НОМЕР_2. Зокрема зазначив, що на виконання рішення суду від 28.09.2023 у справі № 120/114329/23 головним управлінням проведено розрахунок пенсії стягувача, який станом на 01.07.2021 склав 29167,25 грн та донараховано стягувачу кошти в сумі 16000 грн за період з 01.07.2021 по 28.02.2022. В подальшому з 01.03.2022 розмір пенсії стягувача становить 30970,67 грн відповідно до судового рішення від 25.08.2022 у справі № 120/5227/22, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром.

11.12.2023 вимогою державного виконавця зобов`язано боржника у строк до 20.12.2023 надати до відділу докази фактичного виконання судового рішення, з урахуванням того, що у рішенні від 28.09.2023 по справі № 120/11432/23 суд наголошував на неможливості обмеження розміру пенсії позивача.

Листом від 19.12.2023 № 0200-0902-5/126743 відповідач повідомив про виконання рішення суду в межах покладених судом зобов`язань. Боржник вказав, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/11432/23 надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо здійснення перерахунку та виплаті пенсії стягувачу без її обмеження максимальним розміром саме з 01.07.2021. Тобто предметом розгляду у даній справі були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті.

Разом з тим, відповідно до судового рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.08.2022 у справі № 120/5227/22 з урахуванням нарахованої індексації у 2022 році, розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2022 становить - 30970,67 грн, а з 01.03.2023 - 32470,67 грн.

Боржник зазначив, що розмір виплачуваної пенсії в судовому рішенні не встановлювався та вказує, що у разі не визначення судом порядку проведення перерахунків в подальшому, застосовується норми законодавства, які були чинні на час, з якого проводився перерахунок пенсії.

Однак, відповідач дійшов висновку, що рішення суду виконано неналежно, оскільки боржник на виконання вказаного рішення суду мав би здійснити перерахунок з 01.07.2021, а не на 01.07.2021 (так як стверджує боржник) і як мінімум до набрання рішенням суду по справі №120/11432/23 законної сили, а саме до 31.10.2023, а не до 01.03.2022, при цьому, боржником не обгрунтовано чому саме до 01.03.2022.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. від 22.12.2023 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу від 22.12.2023, позивач звернувся до суду.

Відтак, у межах заявленого спору необхідно встановити чи виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у повному обсязі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2023 справі № 120/11432/23.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в контексті встановлених обставин справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частин 2 та 3 статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина 6 статті 26 Закону № 1404-VIII).

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 22.12.2023 про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн винесена відповідачем на підставі статей 63, 75 Закону № 1404-VIII із мотивів невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 22.12.2023 винесена саме з огляду на висновки головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.09.2023 у справі № 120/11432/23, з чим позивач не погоджується.

Відтак, у межах заявленого спору необхідно встановити факт виконання чи невиконання виконавчого листа № 120/11432/23, виданого 16.11.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом.

Як встановлено судом раніше, обсяг обов`язків покладених на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням суду у справі № 120/11432/23 охоплював вчинення Головним управлінням дій спрямованих на перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 без обмеження максимального розміру виплати, яка в свою чергу була обмежена внаслідок нарахування доплати до пенсії стягувача у розмірі 2000 грн, саме з 01.07.2021.

В свою чергу, відповідач, виконуючи рішення суду у справі № 120/11432/23, здійснив перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.07.2021, однак за період з 01.03.2022 по 28.02.2023 повторно застосував обмеження максимального розміру пенсії, зафіксувавши розмір до виплати на рівні 30970,67 грн, а з 01.03.2023 на рівні 32470,67 без нарахованої щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн.

Варто вказати, що суд у рішенні від 28.09.2023 по справі № 120/11432/23 суд вказував про таке "... питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром було предметом судового розгляду у справах №120/7323/21-а, №120/5227/22, №120/2992/23 і ухвалені в цих справах рішення суду мають преюдиційний характер для правовідносин між сторонами. Серед іншого це означає, що під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішення, що набрало законної сили.

Згідно з матеріалами справи, відповідач провів з 01.07.2021 року нарахування позивачеві щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 від 14.07.2021 року, внаслідок чого розмір пенсійної виплати склав 34470,67 грн. Однак з розрахунку пенсії встановлено, що фактично до виплати з 01.07.2021 позивачу визначена пенсія у розмірі 32470,67 грн.".

У рішенні від 28.09.2023 по справі № 120/11432/23 суд також звернув увагу, що чинним законодавством України не визначено жодних законних підстав для обмеження пенсії позивача розміром нарахованим, на виконання рішення суду, при цьому, рішення суду у справах №120/7323/21-а, №120/5227/22, №120/2992/23 та наведені у них висновки залишаються обов`язковими для виконання (врахування) відповідачем.

Тобто, не дивлячись на обґрунтованість та зрозумілість рішення суду в якому вказано про неможливість обмеження максимальним розміром пенсії позивача, відповідач, зафіксувавши розмір пенсії сумою 30970,67 грн у періоді з 01.03.2022 по 28.02.2023, та з 01.03.2023 у сумі 32470,67 грн фактично обмежив розмір пенсії позивача що є порушенням прав останнього, підтверджених рішенням суду, що набуло законної сили.

Суд зазначає, що представником ГУ ПФУ У Вінницькій області не наведено нормативно - правового чи підзаконного акту, яким передбачено вчинення дій з перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок, як і не вказано правового обґрунтування, що б дозволяло та надавало право суб`єкту владних повноважень не виконувати судове рішення, трактуючи зміст його резолютивної частини на власний розсуд.

Натомість позивач у період з березня 2022 по березень 2023 року без достатніх на те підстав переглянув розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 , застосувавши обмеження максимального розміру пенсії стягувача та зафіксувавши його на рівні 30970,67 грн, тоді як до виплати належала сума 32470,67 грн, а з 01.03.2023 на рівні 32470,67, тоді коли до виплати належала сума 34470,67 грн, що призвело до неповного виконання рішення суду у справі № 120/11432/23.

Тобто, не дивлячись на обґрунтованість та зрозумілість рішення суду, відповідач, фактично обмежив розмір пенсії позивача, що є порушенням прав останнього, підтверджених рішенням суду, що набуло законної сили.

Наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 22.12.2023 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 22.12.2023 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та наданої їм оцінки позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу судових витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абзацу 2 частини 1 статті 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального упраління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Мультян Марина Бондівна