Справа № 640/35023/21
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року місто Київ №640/35023/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
ДоЛіквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві, Міністерства внутрішніх справ України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві (далі відповідач-1), Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві, щодо відмови ОСОБА_1 здійснити повне нарахування вислуги років за час вимушеного прогулу, відмови направити відповідні матеріали до органів Пенсійного фонду України для нарахування та виплати пенсії за вислугу років, відмови здійснити нарахування на виплату заробітної плати у повному обсязі, включаючи премію, відмови здійснити нарахування на виплату компенсації за невикористані відпустки, відмови у нарахуванні та виплаті у повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільненні;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві:

здійснити ОСОБА_1 повне нарахування вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні) за час служби в органах внутрішніх справ, у т.ч. вимушеного прогулу, включаючи період з 30.01.2015 по 14.05.2021 р.;

направити відповідні матеріали до органів Пенсійного фонду України для призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років;

здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані відпустки у період з 30.01.2015 по 14.05.2021;

здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату у повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, врахувавши при цьому повну календарну вислугу років за час служби в органах внутрішніх справ, у т.ч. вимушеного прогулу, включаючи період з 30.01.2015 по 14.05.2021.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 14.05.2021 №11 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ на підставі пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у зв`язку з скороченням штату, однак, за період з 17.02.2021 по 14.05.2021 йому не було виплачено грошове забезпечення та не здійснено нарахування й виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби в органах внутрішніх справ, з урахуванням часу вимушеного прогулу за період з 30.01.2015 по 14.05.2021, що підтверджується рішенням суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2021 (суддя Васильченко І.П.) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з отримання даної ухвали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2021 (суддя Васильченко І.П.) відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону №2825-IX, cупровідним листом від 02.01.2023 №03-19/66/23 матеріали справи №640/35023/21 передано до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду, справу №640/35023/21 передано до розгляду судді Білоноженко М.А.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 прийнято до провадження адміністративну справу. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки станом на 30.01.2015 вислуга років ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ складала: в календарному обчисленні 19 років 07 місяців 27 днів; у пільговому обчисленні - 21 рік 04 місяці 11 днів. При цьому, відповідач зауважив, що з 07.11.2015 органи та підрозділи міліції і працівники міліції не виконували та не могли виконувати завдання та функції міліції у зв`язку з втратою чинності Закону України «Про міліцію» та ліквідацією органів міліції та штатних посад, які заміщувалися особами начальницького і рядового складу, що унеможливлювало зарахування позивачу вислуги років у календарному та пільговому обчисленні у період з 30.01.2015 по 14.05.2021, а також оформлення документів та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення пенсії.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов від відповідача-2, вказано, що позивачем не доведено існування факту порушення чинного законодавства та його законних прав та охоронюваних законом інтересів з боку Міністерства внутрішніх справ України, що, на думку відповідача-2, є підставою для відмови у задоволенні позову. Також відповідачем-2 наголошено на відсутності правових підстав для зарахування до вислуги років періоду з 06.11.2015 відповідно до статті 17 Закону №2262-XII, оскільки після 06.11.2015 служба в органах внутрішніх справ була припинена згідно закону, а посади, зокрема, яку обіймав позивача, скорочено.

Позивач, у поданій до суду відповіді на відзив, зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №826/2568/15 було визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення, поновлено ОСОБА_1 на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позивач стверджує, що оскільки за рішенням суду його поновлено на роботі в органах МВС України з 30.01.2015 по 14.05.2021, то час вимушеного прогулу має бути зараховано йому до вислуги років в органах внутрішніх справ.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу МВС України від 16.01.2015 № 48 о/с «По особовому складу» та наказу начальника Головного управління МВС України в місті Києві від 30.01.2015 №59 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України.

Не погоджуючись із зазначеними наказами, позивач оскаржив їх в судовому порядку, за наслідками чого рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №826/2568/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в м. Києві, УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, треті особи - Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ України, Міністерство юстиції України про визнання протиправним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_2 від 16.01.2015 року №48 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ на підставі пункту 10 частини другої статті 3 Закону України «Про очищення влади» та пунктів 62 "а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління МВС України в місті Києві від 30.01.2015 №59 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ на підставі пункту 10 частини другої статті 3 Закону України «Про очищення влади» та пунктів 62 "а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року №114;

- поновлено ОСОБА_1 з 30.01.2015 на посаді інспектора сектору автомобільно-технічної інспекції відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Дарницького району, підпорядкованого Головному управлінню, та допустити рішення суду в цій частині до негайного виконання;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління МВС України в місті Києві грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, а саме з 30.01.2015 року по день поновлення на службі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2021 апеляційну скаргу Головного управління МВС України в м. Києві задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року змінено, викладено абзац 5 резолютивної частини в такій редакції: « 5. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління МВС України в місті Києві грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 286183 (двісті вісімдесят шість тисяч сто вісімдесят три) грн. 40 коп.». В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року - залишено без змін.

На підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №826/2568/15, наказом Голови Ліквідаційної Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора сектору автомобільно-технічної інспекції відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Дарницького району, підпорядкованого Головному управлінню, з 30.01.2015.

У подальшому наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 14.05.2021 №11о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі пункту 64 «г» Положення про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у зв`язку з скороченням штатів).

Як зазначив позивач, за період роботи з 17.02.2021 по 14.05.2021 йому не було виплачено грошове забезпечення та не здійснено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби в органах внутрішніх справ, з урахуванням часу вимушеного прогулу за період з 30.01.2015 по 14.05.2021.

Позивач звернувся до Голови Ліквідаційної комісії Міністерства внутрішніх справ в місті Києві із заявою від 26.08.2021 про підготовку та передання документів до пенсійного фонду для призначення пенсії та просив зарахувати до вислуги років час вимушеного прогулу в періоди з 30.01.2015 по день поновлення на службі.

Листом від 02.10.2021 №1/1149-Нс позивачу було відмовлено у здійсненні зарахування вислуги років у календарному та пільговому обчисленні у період з 30.01.2015 по 14.05.2021, а також в оформленні документів для направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення пенсії.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 було затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей.

Пунктом 1 вказаного Порядку постановлено установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, в разі незаконного звільнення працівника і поновлення його на попередній роботі запис про звільнення визнається недійсним. Стаж роботи особи, яка була незаконно звільнена, а потім поновлена, вважається безперервним і така особа вважається застрахованою особою.

Суд зазначає, що відповідачі заперечують факт наявності у позивача вислуги років, виходячи з відсутності підстав для зарахування до вислуги років позивача період часу вимушеного прогулу з 30.01.2015 по 14.05.2021 (враховуючи період поновлення позивача на посаді судом та звільнення з органів внутрішніх справ через скорочення).

Суд зауважує, що за своєю суттю вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, але якби не винна поведінка власника або уповноваженого ним органу, то працівник міг би і надалі реалізовувати своє право на працю.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №826/2568/15, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, встановлено факт незаконного звільнення позивача з органів внутрішніх справ на підставі наказів Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_2 від 16.01.2015 року №48 о/с та Головного управління МВС України в місті Києві від 30.01.2015 №59 о/с «По особовому складу», визнано протиправними та скасовано вказані накази в частині звільнення позивача, а також поновлено його на посаді інспектора сектору автомобільно-технічної інспекції відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Дарницького району, підпорядкованого Головному управлінню з дня, з 30.01.2015. Вказане рішення в зазначеній частині залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2021.

Частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаного вище рішення суду, відповідно до наказу Головного управління МВС України в місті Києві від 17.02.2021 №6о/с позивача з 30.01.2015 поновлено на посаді інспектора сектору автомобільно-технічної інспекції відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Дарницького району, підпорядкованого Головному управлінню. Водночас, відповідно до наказу Головного управління МВС України в місті Києві від 14.05.2021 №14о/с, позивача 14.05.2021 звільнено через скорочення штатів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що стаж служби позивача в органах внутрішніх справ з урахуванням періоду його вимушеного прогулу, вважається безперервним.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 30.01.2022 у справі №580/2613/19.

Суд зауважує, що неприпустимим є перекладати тягар помилки відповідача щодо протиправного звільнення позивач на останнього. Безпосередньо саме зарахування до вислуги років періоду вимушеного прогулу є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника, а тому відповідний період вимушеного прогулу має зараховуватися до вислуги років.

Таким чином, трудовий стаж позивача за період його вимушеного прогулу з 30.01.2015 по 14.05.2021 підлягає зарахуванню до вислуги років позивача.

Отже, висновок відповідача-1 про не зарахування періоду вимушеного прогулу позивача до вислуги років за період служби в органах внутрішніх справ (міліції) є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві здійснити ОСОБА_1 повне нарахування вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні) за час служби в органах внутрішніх справ, у тому числі вимушеного прогулу, включаючи період з 30.01.2015 по 14.05.2021, підлягають задоволенню.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача-1, оскільки за наслідками розгляду заяви позивача від 26.08.2021 відповідачем-1 було вчинено дії, внаслідок яких прийнято рішення у формі листа від 02.10.2021 №1/1146/С. Таким чином, судом не встановлено, а матеріалами справи не підтверджено, що відповідачем-1 було допущено саме протиправну бездіяльність щодо позивача у спірних правовідносинах.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача-1 направити відповідні матеріали до органів Пенсійного фонду України для призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Частиною першою статті 17-2 Закону №2262-ХІІ визначено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Наказом МВС України від 17.09.2018 № 760, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.10.2018 №1152/32604, затверджено Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань (далі - Інструкція №760).

Відповідно до пункту 1 розділу І ця Інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 2 розділу визначено на підставі яких нормативно правових актів її розроблено.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 760 уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 розділу II Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи, організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.

Розділом III Інструкції № 760 визначено порядок організації роботи з оформлення документів для призначення пенсії.

Відповідно до частини першої 1 розділу III Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи: приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 1) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 2) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 3) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу).

Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком забороняється; 1) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 2) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Відповідно до пункту 3 Розділу III Інструкції №760 підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України: обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії (далі - розрахунок вислуги років).До розрахунку вислуги років додаються такі документи: витяги з наказів про звільнення зі служби (роботи) та/або виключення з особового (облікового) складу у зв`язку зі смертю із зазначенням вислуги років; копія послужного списку (за потреби - додаткові відомості з особової справи) особи, яка набула право на пенсію (померлого годувальника); копія військового квитка або довідка військового комісаріату про період проходження військової служби (за наявності); копія трудової книжки та/або документи, які підтверджують страховий стаж (стаж роботи).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії розрахунок вислуги років разом з іншими документами, зазначеними в підпункті 1 цього пункту, подається до уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до Пункту 4 Розділу III даної Інструкції підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують: грошовий атестат; довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення) (додаток д).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення подаються до уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлену судом протиправність відмови відповідача-1, викладеної в листі 02.10.2021 №1/1149/С, якою позивачу безпідставно не зараховано період вислуги років з 30.11.2015 по 14.05.2021, суд вважає, що для поновлення порушених прав позивача у повному обсязі, необхідним є зобов`язання відповідача-1 підготувати та направити усі необхідні матеріали до органів Пенсійного фонду України для призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, включаючи період з 30.01.2015 по 14.05.2021.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані відпустки у період з 30.01.2015 по 14.05.2021, а також нарахування та виплату у повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, врахувавши при цьому повну календарну вислугу років за час служби в органах внутрішніх справ, у т.ч. вимушеного прогулу, включаючи період з 30.01.2015 по 14.05.2021, суд зазначає, що наразі у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде здійснено виплату позивачу вказаної грошової компенсації після зарахування вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні) за час служби позивача в органах внутрішніх справ за період з 30.01.2015 по 14.05.2021. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача-1 здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, включаючи період з 30.01.2015 по 14.05.2021, є передчасними.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги, заявлені позивачем до відповідача-1, задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача-1 за рахунок його бюджетних асигнувань суму судового збору в розмірі 1816,00 грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 09.12.2021 №96972 (а.с. 34).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві здійснити ОСОБА_1 повне нарахування вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні) за час служби в органах внутрішніх справ, у тому числі вимушеного прогулу, включаючи період з 30.01.2015 по 14.05.2021.

3. Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві підготувати та направити усі необхідні матеріали до органів Пенсійного фонду України для призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, включаючи період з 30.01.2015 по 14.05.2021.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень).

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач-1: Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві (ідентифікаційний код: 08592201, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Відповідач-2: Міністерство внутрішніх справ України (ідентифікаційний код: 00032684, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Білоноженко М.А.