Справа № 140/171/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/171/24
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати з 23 червня 2023 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ); зобов`язання провести з 23 червня 2023 року нарахування та виплату вказаної грошової допомоги в розмірі, що дорівнює 40 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Відповідно до пунктів 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так позивач визначила відповідачем Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації і зазначила ідентифікаційний код юридичної особи 03192023.

Проте вказане позивачем найменування юридичної особи-відповідача не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний подати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

ОСОБА_1 , посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №240/4946/18 (зразкова справа), просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ та зобов`язати нараховувати та виплачувати вказану грошову допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у зразковій справі №240/4946/18 наведені обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: 1) позивач - особа, що має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та проживає в населеному пункті, жителям якого з 01 квітня 1991 року виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства, відповідно до додатку 2 постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) відповідач - управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації, на обліку якого перебуває позивач; 3) предмет спору - нарахування та виплата щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ.

Однак в порушення вимог частини четвертої статті 161 КАС України ОСОБА_1 не надала суду ніяких доказів: ні про перебування на обліку в Управлінні соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації (що є однією з умов отримання щомісячної грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ), ні про наявність статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також до позовної заяви не долучено докази фактичного проживання позивача в населеному пункті, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

В додатках до позовної заяви вказано про витяг з Реєстру територіальної громади, однак такий документ суду не наданий, про що складено акт про нестачу матеріалів або недоліки у формуванні справи від 04 січня 2024 року.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір (далі Закон №3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено ставки судового збору у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 03 листопада 2022 року №2710-IX Про Державний бюджет України на 2023 рік установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2023 року 2684,00 грн.

Оскільки позивач подала позов немайнового характеру 29 грудня 2023 року, тому за пред`явлення позову необхідно сплатити судовий збір у сумі 1073,60 грн (тобто, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Позивач просила звільнити її від сплати судового збору на підставі підпункту г пункту 2 та пункту 3 частини першої, частини другої статті 8 Закону №3674-VI.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з підпунктом г пункту 2 та пункту 3 частини першої статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: позивач є членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону №3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд може звільнити від сплати, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але єдиною підставою для цього є врахування судом майнового стану сторони. Майновий стан сторони визначається судом з конкретних обставин, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір за звернення до суду. Визначення майнового стану є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Необхідно зауважити, що до позовної заяви позивач не долучила жодних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, який впливав би на спроможність ОСОБА_1 сплатити судовий збір.

Таким чином, відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру. Невмотивоване звільнення від сплати судового збору може вказувати на порушення принципу рівності по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

Також необхідно зауважити, що відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до актуальної правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 стосовно застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Позовні вимоги стосуються і пов`язані із ухваленням Конституційним Судом України рішення від 17 липня 2018 року №6-р/2018. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (частина друга статті 152 Основного Закону України).

ОСОБА_1 звернулася до суду із цим адміністративним позовом 29 грудня 2023 року (дата штемпеля поштового відділення на конверті). При цьому частина позовних вимог (основної та похідної у такому вигляді, як вони заявлені) заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України (за період з 23 червня 2022 року по 28 червня 2023 року).

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В порушення пункту 5 частини п`ятої статті 160 КАС України позивач у позовній заяві належним чином не обґрунтувала дотримання нею строку звернення до суду з позовними вимогами саме з 23 червня 2023 року, як і не подала заяву про поновлення цього строку (у частині позовних вимог за період, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом - за період з 23 червня 2023 року по 28 червня 2023 року), чим не дотримала вимог частини шостої статті 161 КАС України.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду: нової редакції позовної заяви, у якій зазначити правильне найменування відповідача, яке відповідає ідентифікаційному коду юридичної особи; доказів, що підтверджують факт проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення та перебування на обліку у відповідача, а також доказів про наявність у позивача статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, позивачу слід подати заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом у частині позовних вимог за період, що передує шестимісячному строку звернення до суду (за період з 23 червня 2023 року по 28 червня 2023 року), у якій вказати підстави для поновлення строку, надати додати докази поважності причин пропуску цього строку, а також надати докази сплати судового збору у сумі 1073,60 грн або відповідне клопотання про звільнення від сплати судового збору з наданням доказів на підтвердження важкого майнового стану, що дійсно унеможливлює сплату судового збору.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу слід врахувати положення частини першої статті 161 КАС України, відповідно до якої до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачеві без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк