Справа № 160/33999/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 січня 2024 рокуСправа № 160/33999/23
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури, яка відповідно до ст.52 КАС України з 11.09.2020 року, є правонаступником прокуратури Донецької області, щодо неналежного розрахунку з ОСОБА_1 , а саме: невиплати ОСОБА_1 частини заробітної плати - посадового окладу визначеного за ч.3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», за період з 01.07.2015 року по 21.11.2018 року;

- зобов`язати Донецьку обласну прокуратуру сплатити на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 721 675,60 грн.

29.12.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви (для суду та для відповідача).

04.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що ним не пропущено строк звернення до суду, оскільки під час розгляду справ про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати повинні застосовуватися положення ч.2 ст.233 КЗпП України, яка, в свою чергу, передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Вирішуючи вказану заяву по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частин 1 та 2 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Верховний Суд у постанові від 07.02.2022 року по справі №420/7697/21 зазначив, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, строк звернення до суду з даною позовною заявою почав обліковуватись з 01.07.2023 року та становить, як це передбачено ч.2 ст.233 КЗпП України, 3 місяці з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отже, враховуючи той факт, що позивача було звільнено з посади прокурора 21.11.2018 року, позивач повинен був дізнатися про неотримання заробітної плати у розмірі, який позивач вважає належним, 21.11.2018 року. В свою чергу, з огляду на вищевикладені обставини, тримісячний строк звернення до суду для позивача почав обліковуватись 01.07.2023 року, а позивач направив дану позовну заяву засобом поштового зв`язку до суду 22.12.2023 року, а отже позивачем пропущено встановлений строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Суд звертає увагу, що позивачем на усунення недоліків позовної заяви не подано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

В свою чергу, доводи позивача, що ним не пропущено строк звернення до суду спростовуються положенням ч.2 ст.233 КЗпП України, на яку, в тому числі, посилається позивач.

Також суд акцентує увагу, що позивач по тексту даної заяви посилається на норми Кодексу законів про працю України та Кодексу адміністративного судочинства України в попередніх редакціях, а не в редакції станом на момент звернення до суду з даною позовною заявою.

Згідно ч.2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що провадження у справі на даний час не відкрито, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський