Справа № 420/7423/19
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7423/19
УХВАЛА

08 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа у справі 420/7423/19

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України у частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та здійснення належним чином оплати праці за роботу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/7423/19 від 14 лютого 2020 року (суддя Потоцька Н.В.), позовні вимоги ОСОБА_1 до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Апарату РНБО України, яка полягає у нездійсненні оплати праці ОСОБА_1 за роботу на посаді радника Секретаря РНБО України служби Секретаря РНБО України (посада патронатної служби) з 30 серпня 2019 року по 12 січня 2020 року; зобов`язано нарахувати та вплатити середній заробіток за час затримки з 30 серпня 2019 року по 12 січня 2020 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/7423/19 від 14 лютого 2020 року залишено без змін.

25.06.2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/7423/19 щодо зобов`язання Апарат Ради національної безпеки та оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки з 30 серпня 2019 року по 12 січня 2020 року, який отримано позивачем 20.07.2020 року.

18.07.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №420/7423/19.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що Рішення 2020 р. у частині якого було частково задоволене позов до Апарату РНБОУ набуло чинності 20 травня 2020 р. та у цій частині виконавчий лист по справі 420/7423/19 був виданий 25 червня 2020 р. Виконавчий лист у справі 420/7423/19 до виконання не звертався адже спочатку він очікував на збільшення суми стягнення відповідача після схвалення постанови КАС ВС від 18 лютого 2021 р. у справі 420/7423/19, а потім почалася масштабна російська агресія яка кардинально зменшила мої практичні можливості обійматися виконанням Рішення 2020 р., Постанови 2020 р. у справі 420/7423/19. До підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу заявник просить віднести ситуацію воєнного стану, відносно невеликий пропуск строку, а саме менше одного місяця, статус внутрішньо переміщеної особи, очікування у 2020 та 2021 році більшої суми стягнення відповідача з урахуванням постанови КАС ВС, а також явно протиправну поведінку відповідача яка полягає у принципові відмові сплачувати мені кошти за рішенням суду.

Представником Апарата ради національної безпеки і оборони України подано заперечення на заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в яких зазначено, що вказані підстави заявника не відповідають встановленим Верховним Судом критеріям поважності причин пропуску строку, а саме:

1) ці обставини безпосередньо не унеможливлювали та не ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, оскільки ОСОБА_1 був учасником справи № 420/7423/19, в межах якої протягом всього розгляду справи до 2023 року подавав процесуальні документи, отримав та мав у своєму розпорядженні виконавчий лист від 25.06.2020 у справі №420/7423/19, який в установленому законодавством порядку до виконання не подавав;

2) ці обставини виникли об`єктивно, в залежності від волі ОСОБА_1 . Як вже зазначалось, ОСОБА_1 приймав активну участь у розгляді справи №420/7423/19, подав клопотання, заяви та інші процесуальні документи протягом всього розгляду справи, та мав можливість звернутися до компетентних органів щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання, що не було ним здійснено;

3) ці обставини не підтверджується належними і допустимими засобами доказування. На підтвердження поважності причин пропуску строку ОСОБА_1 подає виключно єдиний документ - лист Апарату РНБО України від 10 липня 2023 року №2702/20-17/2-23, який не підтверджує поважності його причин пропуску процесуальних строків. Окрім того, вказаний лист датований 10 липня 2023 року, тобто після спливу строку пред`явлення виконавчого листа від 25.06.2020 до примусового виконання.

Таким чином, представник відповідача зазначає, що оскільки обставини пропуску строку заявлені ОСОБА_1 , в розумінні чинної практики Верховного Суду викладеної у справах 320/3307/21, 160/6211/21, не відповідають критеріям поважності, що додатково вказує на відсутність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, то заява від 16.07.2023 є необґрунтованою, а тому повинна бути залишена судом без розгляду.

Заявником подано письмові пояснення щодо заперечень відповідача, в яких ОСОБА_1 зазначає про необґрунтованість заперечень відповідача.

В судовому засіданні, призначеному на 08.01.2024 року, заявник заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу підтримав, просив задовольнити. У зв`язку з відсутністю додаткових пояснень позивач не заперечував про продовження розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні участь не приймав, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений відповідно до вимог КАС України. Причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч.3 ст.376 КАС України, суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення, зокрема, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з положень ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Частиною шостою цієї статті закону визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.376 КАС України, стягувачем, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд повинен перевірити, чи пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, чи поважні причини такого пропуску та що стало підставою несвоєчасного звернення за виконанням судового рішення.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено судом, строк пред`явлення виданого Одеським окружним адміністративним судом виконавчого листа по справі №420/7423/19 до 21.05.2023 року.

Заявник у своїй заяві зазначає, що виконавчий лист не пред`явлений у визначений строк до виконання, у зв`язку з ситуацію воєнного стану, відносно невеликий пропуск строку, а саме менше одного місяця, статус внутрішньо переміщеної особи, очікування у 2020 та 2021 році більшої суми стягнення відповідача з урахуванням постанови КАС ВС, а також явно протиправну поведінку відповідача яка полягає у принципові відмові сплачувати заявнику кошти за рішенням суду.

Стаття 376 КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання лише у випадку наявності причин такого пропуску, які суд визнає поважними. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які, до того ж, повинні бути підтверджені належними доказами.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Відповідно, з цієї постанови випливає, що є недостатнім посилання в клопотаннях про поновлення пропущених процесуальних строків всього лише на факт дії воєнного стану на території України, адже воєнний стан не є перешкодою для здійснення правосуддя, не є підставою для зупинення судового процесу. В разі неможливості здійснення правосуддя на окремих територіях України відповідні справи переходять під територіальну юрисдикцію інших судів. Відповідно, аргументів, що ґрунтуються винятково на факті наявності війни з російською федерацією та факті запровадження воєнного стану на території України, недостатньо вони також мають бути підкріплені фактами щодо наслідків повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Враховуючи те, що позивач протягом усього часу розгляду справи в усіх судових інстанціях приймав активну участь, покликання позивача на дію воєнного стану на території України та на те, що заявник є внутрішньо переміщеною особою є необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали заявнику звернутись до виконавчої служби з зазначених підстав матеріали справи не містять.

В свою чергу, очікування у 2020 та 2021 році більшої суми стягнення відповідача з урахуванням постанови КАС ВС, за умови звернення з даною заявою у липні 2023 року також не свідчить наявність непереборних обставин, які перешкоджали заявнику звернутись до виконавчого органу з метою пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, зазначені заявником обставини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не є об`єктивно непереборними, які б заважали пред`явленню виконавчого листа до виконання, а також такими, що не залежать від волі заявника чи перебувають поза межами його контролю.

У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

Крім того, постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2021 року у справі №420/7423/19 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі №420/7423/19 у частині позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку з 28 по 29 серпня 2019 року та здійснення належним чином оплати праці за роботу на посаді радника Секретаря РНБО України служби Секретаря РНБО України служби стратегічного планування та аналізу Апарату РНБО України (посада патронатної служби) скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку з 28 по 29 серпня 2019 року; здійснення належним чином оплати праці за роботу на посаді радника Секретаря РНБО України служби Секретаря РНБО України служби стратегічного планування та аналізу Апарату РНБО України (посада патронатної служби) - задоволено. Стягнуто з Апарату Ради Національної безпеки і оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 28 по 29 серпня 2019 року. Зобов`язано Апарат Ради Національної безпеки і оборони України здійснити належним чином оплату праці ОСОБА_1 за роботу на посаді радника Секретаря РНБО України служби Секретаря РНБО України служби стратегічного планування та аналізу Апарату РНБО України (посада патронатної служби).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2021 року апеляційну скаргу Апарату Ради національної безпеки і оборони України задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року скасовано. Ухвалено по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 28 по 29 серпня 2019 року; здійснення належним чином оплати праці за роботу на посаді радника Секретаря РНБО України служби Секретаря РНБО України служби стратегічного планування та аналізу Апарату РНБО України (посада патронатної служби) відмовлено.

Ухвалою суду від 30.08.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №420/7423/19. Закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №420/7423/19 за позовом ОСОБА_1 до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та здійснення належним чином оплати праці за роботу.

Отже, апеляційному та касаційному перегляду підлягало рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року в частині, якою позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Апарату Ради національної безпеки та оборони України, яка полягає у нездійсненні оплати праці ОСОБА_1 за роботу на посаді радника Секретаря Ради національної безпеки і оборони України служби Секретаря Ради національної безпеки і оборони України (посада патронатної служби) з 27 серпня 2019 року по 30 серпня 2019 року.

Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з даною заявою, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року в частині зобов`язання Апарат Ради національної безпеки та оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки з 30 серпня 2019 року по 12 січня 2020 року є чинною та саме щодо цієї частини ОСОБА_1 видано виконавчий лист, строк пред`явлення якого визначено до 21.05.2023 року.

При цьому, суд зауважує, що позивачем допущено незначний пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Між тим, в постанові від 29 вересня 2022 року (справа № 500/1912/22) Верховний Суд зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, враховуючи також обов`язковість виконання судових рішень, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа № 420/7423/19, виданого 25.06.2020 року Одеським окружним адміністративним судом, як такий, що пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 25.06.2020 року Одеським окружним адміністративним судом на виконання рішення від 14.02.2020 року по справі № 420/7423/19 про зобов`язання Апарат Ради національної безпеки та оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки з 30 серпня 2019 року по 12 січня 2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя П.П.Марин