Справа № 160/32514/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 січня 2024 рокуСправа № 160/32514/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасуванні наказів, поновлення на посаді, -

УСТАНОВИВ:

12.12.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов від ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 27.07.2023 року №413 "Про застосування до працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування до командира роти №2 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 (0007002) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 14.08.2023 року №1030 о/с "По особовому складу", яким капітана поліції ОСОБА_1 (0007002) призначено інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1, установивши посадовий оклад у розмірі 2400 грн. та надбавку за специфічну умови проходження служби в поліції в розмірі 2400 грн. та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади командира роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 (0007002) на посаді командира роти №2 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП з 14.08.2023 року.

Ухвалою суду від 19.12.2023 року позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання: відомостей щодо дати ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами (№413 від 27.07.2023 та від 14.08.2023 року №1030о/с).

На виконання вимог ухвали суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено, що на дату подання позовної заяви ознайомлений з оскаржуваними наказами, зокрема виходячи з пам`яті Позивача з наказом №413 від 27.07.2023 Позивач ознайомився у серпні 2023, з наказом від 14.08.2023 року №1030о/с жовтні 2023 року.

З приводу цього суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом з тим, статтею 31 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" закріплено вимоги щодо оскарження дисциплінарного стягнення, застосованого у період дії воєнного стану. Так, у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем пропущено п`ятнадцятиденний строк звернення до адміністративного суду з вимогою щодо оскарження наказу №413 від 27.07.2023 "Про застосування до працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування до командира роти №2 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 (0007002) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Позивачем 06.08.2023 року було подано рапорт на підставі оскаржуваного наказу, що свідчить про те, що позивач щонайменше 06.08.2023 року був обізнаний про прийняття наказу №413 від 27.07.2023.

Пятнадцятиденний строк оскарження наказу №413 від 27.07.2023 підлягає застосуванню з дати ознайомлення з наказом від 14.08.2023 року №1030, оскільки останній є його реалізацією у вигляді звільнення з посади.

Як зазначено позивачем, з наказом від 14.08.2023 року №1030 позивач ознайомився в жовтні 2023 року. Відтак з 31.10.2023 року позивачем пропущено пятнадцятиденний строк звернення до суду з оскарженням наказу №413 від 27.07.2023.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 14.08.2023 року №1030 о/с "По особовому складу", то до даної вимоги застосовується місячний строк звернення до суду передбачений ч.5 ст.122 КАС України.

Як зазначено позивачем, з наказом від 14.08.2023 року №1030 його було ознайомлено в жовтні 2023 року, в той час як з позовом позивач звернувся до суду 12.12.2023 року, що свідчить про те, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду.

Так, в клопотанні від 01.01.2024 року позивачем щодо поновлення строків звернення до суду зазначено, що підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, та винесення оскаржуваних наказів було вчинення підлеглим Позивача адміністративного правопорушення. Тим часом, провина Підлеглого у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП не доведена належним чином у судовому порядку. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 року у справі № 205/7522/23 (суддя Калініченко Г. П.) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно Підлеглого закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (зазначена постанова набрала законної сили 29.10.2023). Саме ця обставина, тобто встановлення рішенням суду що набуло законної сили відсутності у діях підлеглого складу адміністративного правопорушення є обставиною що унеможливлювала звернення Позивача до суду з відповідним позовом, адже поза існуванням цієї обставини Позивач не мав можливості вважати оскаржувані накази незаконними, такими, що порушують його права. Тим часом, Позивач дізнався про наявність зазначеної Постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 року у справі № 205/7522/23, 27.11.2023 року. В той самий день, 27.11.2023 Позивачем подано Заяву про вступ у справу у якості третьої особи з самостійними вимогами у справу 160/22476/23 що у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, де підлеглий Позивача оскаржує той самий наказ, що і Позивач. Звертаю увагу, що провадження у аналогічній справі за позовом підлеглого провадженні Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито та пропущений строк позовної давності поновлено. Тим часом, ухвалою від 06 грудня 2023 року у справі №160/22476/23 Дніпропетровський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви Позивача про вступ у справу як третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору, де підлеглий позивача висунув аналогічні до цієї справи позовні вимоги, та роз`яснив Позивачу можливість подати відповідний адміністративний позов в загальному порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. Використовуючи цю можливість обґрунтовуючи підстави пропуску строків Позивач і звернувся за поновленням порушених прав.

Розглянувши дане клопотання про поновлення строків звернення до суду, суд зазначає наступне.

За змістом частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк заяви або якщо вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Вжиття конструкції «повинен був дізнатись» в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №800/30/17).

Скаржнику недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій».

Таким чином, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду (розгляд справи Ленінським районним судом м. Дніпропетровська та намагання вступити до участі у справі, яка розглядається Дніпропетровським окружним адміністративним судом) суд не може визнати поважними, оскільки вони не носять об`єктивний характер, та не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З огляду на те, що заява про поновлення строку звернення до суду не містить достатніх обґрунтувань та належних доказів на підтвердження того, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду із цим позовом, позивачем не доведено пропуск звернення до суду з поважних причин, тому така заява задоволенню не підлягає.

Згідно частин 1-2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що позивачем, хоч і подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, однак, не наведено поважних причин його пропуску, не надано належних доказів на підтвердження того, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду із цим позовом, суд дійшов висновку, що у даному випадку наявні всі обставини передбачені пунктом 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду по справі №380/14933/22 від 12 квітня 2023 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та необхідності повернення позовної заяви.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасуванні наказів, поновлення на посаді - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко