Справа № 455/2615/23
Суддя: Пошивак Ю. П.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/2615/23
Провадження № 2-а/455/3/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу №455/2615/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

07.12.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС Управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Львівської митниці про скасування постанови №1512/20900/23 від 28.11.2023 року, посилаючись на те, що постановою в.о. заступника начальника начальника управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці №1512/20900/23 від 28.11.2023 року у справі про порушення митних правил, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 149852,16 гривень за ч.2 ст.471 Митного кодексу України за те, що 29.10.2023 року о 10 годині 16 хвилин, він керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну, з приватної поїздки, в якості водія, через МАПП «Шегині-Медика» Львівської митниці, смугою руху «Червоний коридор» та не задекларував частину товару, який перевозив, чим порушив правила митних перевезень згідно ч.2 ст.471 Митного кодексу України.

Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення незаконною в частині вартості вилученого незадекларованого майна, оскільки конфісковане майно йому не належить, він лише перевозив його за дорученням третьої особи.

Окрім того, не погоджується із зазначеною в постанові сумою майна, а відповідно і штрафу, який становить 30 відсотків від вартості майна, бо вважає таку постанову необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Просить скасувати постанову заступника начальника начальника управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці №1512/20900/23 від 28.11.2023 року у справі про порушення митних правил, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 149852,16 гривні за ч.2 ст.471 Митного кодексу України.

Ухвалою судді від 11.12.2023 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

21.12.2023 року недоліки позовної заяви позивачем усунуто.

Ухвалою судді від 21.12.2023 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 45 хвилин 28.12.2023 року.

Ухвалою суду від 28.12.2023 року без виходу в нарадчу кімнату замінено первісного відповідача Львівську митницю ДФС Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці на Львівську митницю Державної митної служби України та оголошено перерву судового засідання до 15 години 00 хвилин 09.01.2024 року.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що він вже протягом тривалого часу здійснює перевезення. Товар був не його, а ОСОБА_3 . Однак, жодних документів на підтвердження вищевказаного не має, у зв`язку з їх відсутністю.

Представник відповідача Львівської митниці Державної митної служби України Кирчей Ю.Я. в судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні та не брати до уваги рахунок фактуру, оскільки така не є доказом по справі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою Львівської митниці Державної митної служби України від 28.11.2023 року у справі про порушення митних правил №1512/20900/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 30 відсотків вартості вилучених товарів, а саме 149852,16 гривні (а.с.7).

Товар, тимчасово вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №1512/20900/23 від 29.10.2023 року (а.с.27) постановлено повернути ОСОБА_4 .

Також, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 773,33 гривні витрат за зберігання товару на складі митниці.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 29.10.2023 року, близько 10 години 16 хвилин громадянин України ОСОБА_2 на автомобілі, марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну, з приватної поїздки, в якості водія, через МАПП «Шегині-Медика» Львівської митниці, смугою руху «Червоний коридор». Громадянин ОСОБА_2 подав до митного контролю власноручно заповнену митну декларацію, в якій заявив про наявність в нього товару: вживані речі. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем №344», під час проведення митного огляду транспортного засобу, у вантажному відділенні автомобіля (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: 1.Акумулятори «Black Cell» - 3.2 V, LiFeР04 CELL, Cараcіtі 280 Ah, Voltage: 3.25 V, Made in China в кількості 64 шт., запаковані в 16 картонних коробках. Про наявність незадекларованого товару громадянин України ОСОБА_2 у процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав. Товари, що були задекларовані та не перевищували неоподатковану норму для громадян були пропущенні на МТУ.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України.

Частиною 1 ст.246 Митного Кодексу визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч.1 ст.248 Митного Кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Пунктом 63 ч.1 ст.4 Митного Кодексу визначено, що уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Згідно ч.1 ст.257 Митного Кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.1 ст.265 Митного Кодексу України декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Обов`язки декларанта визначені ст.266 Митного Кодексу України.

Згідно висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 15.11.2023 року №-0975 вартість товару вилученого протоколом про порушення митних правил від 29.10.2023 року №1512/20900/23 становить 499507,20 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 не заперечував факт вчинення правопорушення, однак вважав, що вказана постанова є незаконною в частині визначення розміру штрафу та вказував, що вартість товару явно завищена.

Однак суд звертає увагу на те, що нормами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 357 Митного кодексу України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Відповідно до ст. 502 Митного кодексу України експерт призначається посадовою особою митного органу, в провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил, у разі потреби в спеціальних знаннях.

Експертом може бути особа, яка має необхідні знання для надання відповідного висновку.

Статтею 515 Митного кодексу України передбачено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно норм ст. 516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

В той же час на підтвердження вартості товару позивач ОСОБА_2 посилається на рахунок-фактуру, де покупцем зазначений ОСОБА_5 (а.с.22-23).

Окрім того, суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 виступав в правовідносинах, які виникли у нього із Державою від імені та в інтересах ОСОБА_6 , що зазначений у наданому рахунку-фактурі як покупець.

Так, відповідно до ст.237 Цивільного Кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Водночас, документів, які б в розумінні ч.3 ст.237 ЦК України підтверджували факт представництва, суду не надано.

Також, вимоги до договору перевезення визначені у ст.909 ЦК України. Однак, і документів (письмового договору, товаро-транспортної накладної, коносамента), які б підтверджували укладення між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 договору перевезення суду не надано.

Відтак, судом не може бути взятий до уваги як доказ рахунок-фактура, де покупцем вказаний ОСОБА_5 , оскільки такий не відповідає критеріям належності та достовірності та не може бути доказом, що підтверджує вартість товару. Окрім того, у вказаному документі зазначено, що доставка здійснюється Deutche Post.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній фіскальний чек, який є фінансовим документом суворої звітності, і який міг би засвідчити реальність придбання товарів саме ОСОБА_7 .

Під час розгляду справи встановлено, що документи, які стосуються кількості і вартості тимчасово вилучених протоколом про порушення митних правил №1512/20900/23 товарів, до митного контролю ОСОБА_7 , 29.10.2023 не подавалися.

За таких обставин, оскільки позивачем ОСОБА_7 , під час складання протоколу про порушення митних правил №1512/20900/23 не було надано митному органу документів, які б підтверджували вартість виявлених у нього не задекларованих предметів, митницею, у відповідності до норм ст.ст. 515 - 516 Митного Кодексу України, було призначено і проведено їх товарознавчу експертизу. Проведення вказаної експертизи було доручено експертам СЛЕД Держмитслужби України.

Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 року № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 року № 29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

Отже, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам Митного Кодексу України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року № 2658-ІІІ.

Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості, визначено підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 року № 1058, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.12.2016 року за №1693/29823.

Згідно п. 4 розділу III «Формування документації для проведення досліджень (аналізів, експертиз)» Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 року №105, посадовою особою митниці було призначено експертизу та в постанові значені завдання для дослідження (аналізу, експертизи) які відповідали меті призначення експертизи та не виходили за межі компетенції та спеціальних знань експерта, оскільки передбачали лише визначення вартості предметів правопорушення.

Окрім вищезазначених нормативно-правових актів, розпорядчими документами СЛЕД Держмитслужби визначено більш детальні вимоги щодо оформлення змісту експертних висновків, в тому числі щодо наведення відомостей щодо використаних джерел з ресурсів мережі Інтернет. Так, експерти СЛЕД Держмитслужби, що є правонаступником реорганізованого Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, керуються Методичними рекомендаціями 01.55-00.080 (03) «Оформлення висновків за результатами досліджень (аналізів, експертиз) проб (зразків) товарів», затвердженими наказом ДПМЕ ДФС від 30.06.2017 №139, в яких, серед іншого, зазначено, що фотокопії сторінок ресурсів мережі Інтернет зберігаються в архівних справах експертного підрозділу СЛЕД Держмитслужби в твердому та/чи електронному вигляді.

Таким чином, суд вважає, що висновок експерта СЛЕД Держмитслужби від 15.11.2023 року №-0975 проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом.

Згідно висновку експерта СЛЕД Держмитслужби 15.11.2023 року №-0975 загальна вартість вилученого товару по справі ПМП №1512/20900/23 від 29.10.2023 року становить 499507,20 гривень (а.с.43-44).

Таким чином, суд приходить до висновку, що Львівською митницею правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 149852,16 гривні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не було порушено вимог закону при винесенні постанови.

Крім того, суд вважає, що позивачу були створені всі умови для реалізації ним своїх прав під час розгляду справи про порушення митних правил.

На час вирішення даного спору в суді, правомірність дій при складанні постанови від 28.11.2023 року у справі про порушення митних правил №1512/20900/23 доведена, підстави для висновку протилежного у суду відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.192, 460, 458, 481 МК України, ст.ст. 2, 6, 73, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Пошивак Ю.П.