Справа № 280/6423/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 січня 2024 року Справа № 280/6423/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту - третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0530-0801-У від 23.05.2023;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наприкінці липня 2023 року через Єдиний портал державних послуг «Дія» дізналася, що стосовно неї 28.07.2023 Центральним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіо-нального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрите виконавче провадження № 72391561 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0530-0801-У від 23.05.2023. Відповідно до цієї вимоги у позивача станом на 23 травня 2023 року наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 17292,00 гривень. Крім цього, були арештовані кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 19389,95 гривень. Спірну вимогу позивачка вважає протиправною з огляду на таке. Вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІУ досягла пенсійного віку та отримує пенсію за віком з 17 травня 2011 року. За таких обставин, в силу приписів ч. 4 ст. 4 Закону позивачка звільнена від сплати єдиного внеску і може бути його платником виключно за умови добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тому, договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладала, у зв`язку з цим, вона не має обов`язку щодо сплати єдиного внеску. Отже, у зв`язку з наявності незаконної вимоги, змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Відтак оскаржувану Вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати недоїмки з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.05.2023 № Ф 0530-080, вважає протиправною та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Справі за цією позовною заявою присвоєно № 280/6423/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В

Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем 05.09.2023 за вх. № 38921 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на законність формування та надіслання оскаржуваної вимоги. Вважає, що підстави для визнання її протиправною та скасування оскаржуваної вимоги про сплати боргу (недоїмки) відсутні. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Третя особа, правом надання пояснень на позовну заяву не скористалась, пояснень до суду не надано.

Представником позивача адвокатом Кравченко О.В., скориставшись своїм правом в порядку ст. 163 КАС України, надано суду 14.09.2023 за вх. № 40849 відповідь на відзив, в якому зазначено, що доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву є незаконними, так як, при винесенні Вимоги відповідачем не враховано що позивач є пенсіонер за віком, договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладала, у зв`язку з цим, вона не має обов`язку щодо сплати єдиного внеску. А отже, твердження представника відповідача підлягають великому сумніву, і не підтверджуються жодним допустимим доказом. Тому, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а твердження відповідача при винесенні рішення не брати до уваги.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянко України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 виданий Шевченковським РВ УМВС України в Запорізькій області від 04.05.1999, одержала картку платника податку НОМЕР_2 від 21.10.1997, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Має статус пенсіонера та з 12.08.2011 перебуває на обліку, як пенсіонер в Пенсійному фонді України, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 . Копії документів додані до матеріалів справи.

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) зареєстрована як фізична особа - підприємець з основним видом діяльності: 96.02 Надання послуг перукарнями та салонами краси. Крім цього, 08 липня 2023 року ОСОБА_1 за власним рішенням припинила підприємницьку діяльність. Наведені обставини підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманою на підставі ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Копія витягу міститься в матеріалах справи.

23.05.2023 ГУ ДПС у Запорізькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ф-0530-0801-У у розмірі 17 292 грн.

В інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткувати, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність) проведені наступні розрахунки:

- 10.01.2023 нараховано самостійно задекларований позивачем єдиний внесок за 2022 рік у сумі 17 292,00 грн, (січень 2022 року - 1430,00 грн, лютий 2022 року - 1430,00 грн, березень 2022 року - 1430,00 грн, квітень 2022 року - 1430,00 грн, травень 2022 року - 1430,00 грн, червень 2022 року - 1430,00 грн, липень 2022 року - 1430,00 грн, серпень 2022 року - 1430,00 грн, вересень 2022 року - 1430,00 грн, жовтень 2022 року - 1474,00 грн, листопад 2022 року - 1474,00 грн, грудень 2022 року - 1474,00 грн) (Платником подано до контролюючого органу Додаток 1 до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця Відомості про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску № від 10.01.2023).

Станом на 31.03.2023 за даними інтегрованих карток ІТС «Податковий блок» у ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) обліковується борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 17 292,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з вимогою та не погоджуючись з боргом, звернулася до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Статтею 1 Закон № 1058-ІV визначено, що пенсіонером є особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

За визначенням цієї ж статті пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

гідно з вимогами частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, суд зазначає, що Законом України «Про пенсійне забезпечення» також визначені види пенсій, серед яких є і державна пенсія за віком.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Стаття 1 Закону № 2464-VI визначає єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз змісту вказаних норм права дає суду підстави вважати, що звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе за наявності двох умов: по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або інваліда, по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Тому фізичні особи-підприємці, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI, проте не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Звільняючи фізичних осіб-підприємців, яким призначена пенсія за віком, від сплати єдиного внеску, законодавець не ставить умовою набуття такою особою саме пенсійного віку згідно з вимогами частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачка фізична особа-підприємець перебуває на обліку в органах пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 12.08.2011, а тому суд погоджується з доводами позивачки, що вона звільнена від сплати єдиного внеску у відповідності до частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, в силу вимог частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивачка є звільнена від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування та не має обов`язку щодо його сплати.

Наведене свідчить, що податкова вимога є протиправною і підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивачки, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області області № Ф-0530-0801-У від 23.05.2023

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваної діяльності відповідача на відповідність наведеним вище критеріям, суд, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з мотивів та обґрунтування наведених судом вище.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому, на користь позивачки необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1 073,60 грн, який нею сплачений

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, буд. 5, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0530-0801-У від 23.05.2023

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 09 січня 2024 року.

Суддя Р.В. Сацький