Справа № 200/7642/23
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 січня 2024 року Справа №200/7642/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

28 грудня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 28 грудня 2023 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% від суми його грошового забезпечення;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90% від суми грошового забезпечення згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900), ст. 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262), постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова КМУ № 988), починаючи з 01 січня 2016 року з врахуванням проведених раніше виплат;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без урахування щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 грн у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова КМУ № 713);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області установити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2 000,00 грн до пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 липня 2021 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Строк звернення до адміністративного суду визначає ст. 122 КАС.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Конституційний Суд України в рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 зазначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Право особи на судовий захист гарантується ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в п. п. 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

В п. 30 рішення від 25 жовтня 2007 року у справі «Балацький проти України» йдеться, що неможливо припустити, щоб п. 1 ст. 6 Конвенції детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків буде остаточно вирішено.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас ч. 3 ст. 122 КАС передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ст. 87 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, неодержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Ст. 46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі ст. 55 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсії за минулий час, однак не виплачених з вини органів Пенсійного фонду України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а навела висновок про те, що норми ст. 87 Закону № 1788, ст. 46 Закону № 1058 і ст. ст. 51, 55 Закону № 2262 (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Таким чином, норми пенсійного законодавства, які стосуються необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонеру суми пенсії, стосуються саме нарахованих сум пенсії за минулий час, які не виплачені з вини пенсійного органу.

31 березня 2021 року Верховий Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду прийняв постанову у справі № 240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України.

В цій постанові Верховий Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду навів такі висновки:

«[…]

20. Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

21. Відтак, на думку Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

[…]

23. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно із частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

24. Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

25. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

[…]

27. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

[…]

32. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

33. Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

34. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

35. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

36. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

37. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

[…]

41. До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

42. З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

43. З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав вважає за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

44. Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.

45. До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

[…]».

12 грудня 2023 року Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду прийняв постанову у справі № 380/1907/23 про непоширення шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС, на правовідносини щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних вповноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особами, які мають право на пенсію за Законом № 2262.

В постанові від 12 грудня 2023 року Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду навів такий висновок:

«[…]

59. З огляду на наведене Судова палата в цій справі вважає правильною правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі № 520/11178/2020 і доходить висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2023 року в справі № 380/14933/22.

60. Керуючись зазначеними раніше мотивами під час розгляду цієї справи, Судова палата формулює такий правовий висновок:

Видача довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії державними органами, зазначеними в пункті 2 Порядку № 45, є одним з етапів реалізації права особи на перерахунок пенсії в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно із частиною третьою статті 51 цього Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тому до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм частини третьої статті 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі непроведення перерахунку з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.

[…]».

Підсумовуючи викладене, суд зауважує, що на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом актуальними є такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду щодо строків звернення до суду:

1. без обмеження будь-яким строком може бути пред`явлений позов про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень, які стосуються сум пенсії, нарахованих, але не виплачених з вини держави в особі пенсійного органу;

2. без обмеження будь-яким строком може бути пред`явлений позов про оскарження дій чи бездіяльності уповноважених суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262;

3. позов про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсії може бути пред`явлений в межах шестимісячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Спірні правовідносини виникли щодо дій ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали у зменшенні основного розміру пенсії позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також в припиненні нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713.

Отже, до спірних правовідносин належить застосовувати шестимісячний строк звернення до суду, визначений абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Зміст позовної заяви та доданих до неї документів свідчить про таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

Позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону № 2262, що підтверджено посвідченням № НОМЕР_1 , виданим УМВС України в Донецькій області 07 жовтня 2002 року.

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% від сум його грошового забезпечення;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90% від сум грошового забезпечення згідно із Законом № 900, ст. 63 Закону № 2262, Постановою КМУ № 988, починаючи з 01 січня 2016 року з врахуванням проведених раніше виплат;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2021 року № 22/6-1753 без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 грудня 2019 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2021 року № 22/6-1753 без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 грудня 2019 року.

20 липня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/7114/21, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% від сум його грошового забезпечення;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90% від сум грошового забезпечення згідно із Законом № 900, ст. 63 Закону № 2262, Постановою КМУ № 988, починаючи з 01 січня 2016 року з врахуванням проведених раніше виплат;

- визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2021 року № 22/6-1753 з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 січня 2019 року;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2021 року № 22/6-1753 з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01 грудня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі № 200/7114/21 набрало законної сили.

Під час розгляду справи № 200/7114/21, серед іншого, суд встановив такі фактичні обставини, які знайшли відображення в мотивувальній частині рішення від 20 липня 2021 року:

«[…]

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером органів внутрішніх справ, підполковником міліції, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З 1 січня 2006 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон № 2262-ХІІ).

ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 13 жовтня 2020 року № 0500-0304-8/18933 повідомило позивача, що йому проведено перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії від 13 березня 2018 року № 4583лк, виданої головним управлінням МВС України в Донецькій області. Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Грошове забезпечення згідно довідки встановлено у розмірі 8 987,90 грн, 70% від яких складає 6 291,53 грн.

Відповідно до довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області № 4583лк від 13 березня 2018 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988, наказу МВС України від 6 квітня 2016 року №260, розмір грошового забезпечення за нормами на 1 січня 2016 року за прирівняною посадою заступник начальника відділу поліції до посади на день звільнення зі служби оперуповноважений становить:

- посадовий оклад - 3 250 грн;

- підвищення посадового окладу - 0,00 грн;

- оклад за військовим (спеціальним) званням - 2 200,00 грн;

- надбавка за стаж служби (50,00%) - 2 725 грн;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) - 325,00 грн;

- надбавка за почесне звання «заслужений» чи «народний» (0,00%) - 0,00 грн;

- доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук (0,00%) чи доплата за вчене звання (0,00%) - 0,00 грн;

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (0,00%) - 0,00 грн;

- премія (5,74%) - 487,90 грн;

Усього 8 987,90 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі № 200/11197/20-а, що набрало законної сили 16.04.2021, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

28.04.2021 Департаментом персоналу МВС України на виконання зазначеного судового рішення складено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 за прирівняною посадою поліцейського та 12.05.2021 надіслано цю довідку ГУ ПФ України в Донецькій області.

Листом ГУ ПФ України в Донецькій області від 14.05.2021 вих. № 0500-0304-8/11497 позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Спірним питання даної справи є дії відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 1 січня 2016 року та з 1 грудня 2019 року в розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 28.04.2021 № 22/6-1753 без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.12.2019.

[…]».

Як свідчить розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № N/A28704-МВС, ГУ ПФУ в Донецькій області провело ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з такого:

перерахунок з 01 серпня 2021 року;

із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 3 250,00 грн;

- оклад за військове звання - 2 200,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% - 2 725,00 грн;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск Ф.3 10% - 325,00 грн;

- премія 5,74% - 487,90 грн;

всього - 8 987,90 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 8 987,90 грн;

основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі - 6 291,53 грн;

з урахуванням доплати - 8 291,53 грн;

щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 від 14 липня 2021 року (від суми ОСНП 6 291,53 грн на 01 березня 2018 року) - 2 000,00 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

підсумок пенсії (з надбавками) - 8 291,53 грн;

підстава перерахунку - перерахунок на виконання Постанови КМУ № 713 від 14 липня 2021 року;

розпорядження про перерахунок направлено 28 липня 2021 року;

з 01 серпня 2021 року - 8 291,53 грн;

строк закінчення виплати пенсії - довічно;

період перерахунку - з 01 липня 2021 року.

Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № N/A28704-МВС, ГУ ПФУ в Донецькій області провело ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з такого:

перерахунок з 01 січня 2022 року;

із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 3 250,00 грн;

- оклад за військове звання - 2 200,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% - 2 725,00 грн;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск Ф.3 10% - 325,00 грн;

- премія 5,74% - 487,90 грн;

всього - 8 987,90 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 8 987,90 грн;

основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі - 8 089,11 грн;

з урахуванням доплати - 8 291,53 грн;

щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 від 14 липня 2021 року (від суми ОСНП 6 291,53 грн на 01 березня 2018 року) - 202,42 грн;

з урахуванням збільшення ОСНП на суму 1 797,58 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

підсумок пенсії (з надбавками) - 8 291,53 грн;

підстава перерахунку - рішення суду;

розпорядження про перерахунок відправлено - 15 грудня 2021 року;

з 01 січня 2022 року - 8 291,53 грн;

з 01 листопада 2022 року - 8 491,53 грн;

з 01 грудня 2022 року - 8 691,53 грн;

строк закінчення виплати пенсії - довічно;

період перерахунку - з 01 січня 2007 року.

Як свідчить розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № N/A28704-МВС, ГУ ПФУ в Донецькій області провело ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з такого:

перерахунок з 01 березня 2022 року;

із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 3 250,00 грн;

- оклад за військовим званням - 2 200,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% - 2 725,00 грн;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск Ф.3 10%; особи, які працюють в умовах режимних обмежень 10%; надбавка за специфічні умови проходження служби; премія 55,63% - 14 496,38 грн;

всього - 22 671,38 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 22 671,38 грн;

основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі - 15 869,97 грн;

з урахуванням індексації - 18 091,77 грн;

індексація базового ОСНП (15 869,97*0,140) - 2 221,80 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

підсумок пенсії (з надбавками) - 18 091,77 грн;

підстава перерахунку - масовий перерахунок щодо індексації суми пенсії з 01 березня 2022 року;

розпорядження про перерахунок відправлено - 22 лютого 2022 року;

з 01 березня 2022 року - 18 091,77 грн;

строк закінчення виплати пенсії - довічно;

період перерахунку - з 01 березня 2022 року.

Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № N/A28704-МВС, ГУ ПФУ в Донецькій області провело ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з такого:

перерахунок з 01 квітня 2023 року;

із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 3 250,00 грн;

- оклад за військовим званням - 2 200,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% - 2 725,00 грн;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск Ф.3 10%; особи, які працюють в умовах режимних обмежень 10%; надбавка за специфічні умови проходження служби; премія 55,63% - 14 496,38 грн;

всього - 22 671,38 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 22 671,38 грн;

основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі - 15 869,97 грн;

з урахуванням індексації - 19 591,77 грн;

індексація базового ОСНП 2022 (15 869,97*0,140) - 2 221,80 грн;

індексація базового ОСНП 2023 (18 091,77*0,197) - 1 500,00 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

щомісячна доплата до 100 грн

50024 Доплата до 100 грн індексації 01 березня 2023 року - 0,00 грн;

підсумок пенсії (з надбавками) - 19 591,77 грн;

з 01 квітня 2023 року - 19 591,77 грн;

строк закінчення виплати пенсії - довічно;

період перерахунку - з 01 січня 2007 року.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача листом від 12 грудня 2023 року № 0500-0203-8/107833 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило таке.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі № 200/7114/21, яке набрало законної сили 25 жовтня 2021 року, в грудні 2021 року проведено перерахунок пенсії в розмірі 90% від сум грошового забезпечення згідно з Законом № 900, ст. 63 Закону № 2262, Постановою КМУ № 988, починаючи з 01 січня 2016 року з врахуванням проведених раніше виплат.

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 713 у разі коли пенсії особам, зазначеним в абз. абз. 1 і 2 цього пункту, переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абз. абз. 1 і 2 цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахунку) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абз. 1 цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відповідно до Постанови КМУ № 713 ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року встановлена щомісячна доплата до пенсії в розмірі 2000,00 грн.

На виконання рішення суду в січні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2021 року № 22/6-1753 про розмір грошового забезпечення.

Після виконання рішення суду розмір пенсійної виплати збільшився більш ніж на 2 000,00 грн.

Враховуючи, що розмір пенсії з 01 грудня 2019 року переглядався та розмір пенсійної виплати збільшився більш ніж на 2 000,00 грн, виплату щомісячної доплати до Постанови КМУ № 713 припинено з 01 лютого 2022 року.

П. 23 Закону України від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166) внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, за яким максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення, передбаченого ст. 43 цього Закону.

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії граничний відсоток обчислення грошового забезпечення по пенсійним справам (окрім осіб, які під час проходження служби брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100%, до категорії 2 - 95%) обмежуються 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи, що будь-яких зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% сум грошового забезпечення згідно з довідкою від 28 квітня 2021 року № 22/6-1753 рішенням суду на ГУ ПФУ в Донецькій області не покладено, перерахунок проведено з урахуванням 70% сум грошового забезпечення.

Отже, внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі № 200/7114/21 ГУ ПФУ в Донецькій області з 01 лютого 2022 року зменшило основний розмір пенсії позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також припинило нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713.

Застосувавши до спірних правовідносин норми ст. 122 КАС з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що про порушення своїх прав внаслідок зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також внаслідок припинення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713, позивач повинен був дізнатися в лютому 2022 року, отримавши відповідну пенсійну виплату.

Отримання позивачем листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 12 грудня 2023 року № 0500-0203-8/107833 не змінює момент, з якого ОСОБА_1 повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вичиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через півтора роки після отримання пенсії за лютий 2022 року.

До суду з цим позовом позивач звернувся 28 грудня 2023 року, про що свідчить дата формування та підписання позовної заяви з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Документи, що додаються до позовної заяви, визначені ст. 161 КАС.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В порушення вимог ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 КАС, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не надав заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, що передбачено ч. 1 ст. 169 КАС.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 КАС, ухвалою від 29 грудня 2023 року вона була залишена без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня отримання цієї ухвали засобами електронного зв`язку для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвала від 29 грудня 2023 року доставлена в електронний кабінет користувача ЄСІТС «Електронний суд» - адвоката Хомича І.О., який є представником позивача, 30 грудня 2023 року о 01:50.

Додатково ухвала від 29 грудня 2023 року надіслана на електронну адресу представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зазначена в позовній заяві.

09 січня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Хомича І.О. від 08 січня 2024 року про поновлення строку звернення до суду.

При вирішенні питання про наявність підстав для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та поновлення цього строку суд виходить з такого.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До таких обставин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ст. 44 КАС передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. п. 6, 7 ч. 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 45 КАС учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Процесуальний закон вимагає від учасника справи, який пропустив визначений законом процесуальний строк для вчинення певної процесуальної дії, подання заяви про поновлення такого строку та подання доказів поважності причин його пропуску.

При цьому суд не наділений повноваженням замість позивача визначати причини пропуску строку звернення до суду і, самостійно визначивши такі причини, надавати оцінку їх поважності.

Суд зауважує, що в заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено жодної причини, яка унеможливила або істотно ускладнила своєчасне звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.

Натомість представник позивача стверджував, що спеціальне законодавство у сфері соціального захисту військовослужбовців, а саме ст. ст. 51, 55 Закону № 2262 визначають, що право на перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз зазначених положень свідчить про те, що в Україні відносно осіб, звільнених з військової служби, не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно перерахунку та виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Суд вже надав оцінку аргументам позивача (його представника) щодо можливості застосування до спірних правовідносин норм ст. 46 Закону № 1058 та ст. ст. 51, 55 Закону № 2262, що знайшло відображення в мотивувальній частині ухвали від 29 грудня 2023 року про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача (його представника) на те, що спірні правовідносини у справі № 200/7642/23 не пов`язані з оскарженням бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень, які стосуються сум пенсії, нарахованих, але не виплачених з вини держави в особі пенсійного органу; також спірні правовідносини не стосуються оскарження дій чи бездіяльності уповноважених суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262.

Як наслідок, відсутні підстави для висновку, що цей позов може бути пред`явлений до суду без обмеження будь-яким строком.

Предметом спору є оскарження рішень (дій) пенсійного органу, які полягали у зменшенні основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії, а також рішень (дій), які полягали у припиненні нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713, а тому такий позов може бути пред`явлений в межах шестимісячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Також в заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача покликалася на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18.

В цій постанові Велика Палата Верховного Суду навела висновок про те, що ст. ст. 122, 123 КАС не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку з поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009; зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, поновлення виплати пенсії має проводитись без обмеження будь-яким строком.

Отже, висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені в постанові від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18, були сформульовані за інших фактичних обставин, а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

В постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 635/7878/16-а Верховний Суд навів висновок про те, що згідно з ч. 2 ст. 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

У справі № 635/7878/16-а спірні правовідносини виникли внаслідок відмови пенсійного органу провести перерахунок пенсії, тобто за інших фактичних обставин, а тому висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 15 вересня 2020 року, також не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Таке саме стосується висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 26 січня 2021 року у справі № 520/11178/20, яка стосувалася оскарження відмови уповноваженого органу у видачі довідки для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262.

З приводу посилання представника позивача на практику Європейського суду з прав людини щодо права на справедливий суд в аспекті доступу до правосуддя, суд зазначає наступне.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено, зокрема шляхом запровадження строків звернення до суду.

Наявність у особи порушеного права, яке потребує судового захисту, не звільняє її від обов`язку дотримуватися визначеного КАС порядку звернення до суду.

Вимоги процесуального закону є сталими, чіткими і зрозумілими, в тому числі в частині строку звернення до суду та наслідків його пропуску. До того ж при зверненні до суду з цим позовом позивач користувався професійною правничою допомогою адвоката.

Однак всупереч приписам ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 КАС разом з позовною заявою ОСОБА_1 не подав заяву про поновлення строку звернення до суду та не надав докази поважності причин його пропуску.

Це слугувало підставою для залишення позовної заяви без руху та надання ОСОБА_1 можливості усунути недоліки позовної заяви, в тому числі шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Проте можливістю реалізувати таке право позивач не скористався.

В заяві від 08 січня 2024 року представник позивача не навів жодної причини, яка об`єктивно унеможливила або істотно ускладнило своєчасне звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом і могла б бути визнана судом поважною; до заяви не додані докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, які полягали у її невідповідності вимогам ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 КАС, а саме не подав заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску такого строку, а також не надав докази поважності причин його пропуску.

З заявою про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

П. 1 ч. 4 ст. 169 КАС установлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Отже, наявні передбачені ч. 2 ст. 123, п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС для повернення позовної заяви.

При цьому повернення позовної заяви є наслідком поведінки самого позивача (його представника), а не перешкоджанням йому в доступі до правосуддя з боку суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 122, ч. ч. 1, 2 ст. 123, ч. 6 ст. 161, п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. ст. 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

1. У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Хомича Івана Олександровича про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

3. Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, що:

- повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом;

- повернення позовної заяви є підставою для повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, за клопотанням особи, яка його сплатила, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

4. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено 10 січня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко