Справа № 480/8719/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2024 року Справа № 480/8719/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу №480/8719/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якій просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою до позивача застосовано штраф в сумі 17 000 грн. за те, що при перевезенні вантажу на момент перевірки у водія була відсутня паперова роздруківка даних роботи водія ОСОБА_2 з цифрового тахографа за період з 14.06.-18.06.2023, а також бланк підтвердження діяльності водія за цей період, чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". На думку позивача, постанова є протиправною, оскільки про час та місце розгляду справи його завчасно повідомлено не було, а тому не мав можливості надати підтверджуючі документи про перебування водія у відпустці в період з 14.06.-18.06.2023.
Ухвалою суду від 15.08.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/8719/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Державна служба України з безпеки на транспорті з позовними вимогами не погодилась, у відзиві на позовну заяву зазначила, що 19.06.2023 відповідачем проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобіля SCANIA 320 R 410, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , під час якої виявлено порушення перевезення вантажів за відсутністю на момент перевірки документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме водій не надав паперову роздруківку даних роботи водія ОСОБА_2 з цифрового тахографа за період з 14.06.-18.06.2023, яка передбачена п.3.3. наказ МТЗУ №385 від 24.06.2010, а також бланк підтвердження діяльності водія за цей період, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». За результатами перевірки складено Акт № 032983 від 19.06.2023, на підставі якого відповідачем прийнято постанову № 342849 від 31.07.2023 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
19.06.2023 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області на ділянці дороги а/д М-02, Кіпті-Глухів-Бачівськ, 38 км. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобіля марки SCANIA 320 R 410, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
За результатами перевірки складений Акт № 032983 від 19.06.2023, згідно з яким під час перевірки було виявлено порушення перевезення вантажів за відсутністю документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезенні вантажу згідно з ТТН 19/1/06 від 19.06.2023 водій не надав паперову роздруківку даних роботи водія ОСОБА_2 з цифрового тахографа за період з 14.06.-18.06.2023, яка передбачена п.3.3. наказ МТЗУ №385 від 24.06.2010, а також бланк підтвердження діяльності водія за цей період, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
На підставі акту перевірки відповідачем 31.07.2023 винесено постанову №342849 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (надалі - Закон №2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Відповідно до статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Статтею 34 Закону №2344-III визначені вимоги до автомобільного перевірника, з-поміж яких автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно з частиною дванадцятою статті 6 Закону N 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
За приписами пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Згідно з п. 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.4 цієї Інструкції контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв
Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів обов`язково повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а водій транспортного засобу, обладнаного тахографом забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; повинен мати при собі роздруківку даних роботи тахографа.
Відповідно до п. 20 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1567) виявлені під час рейдової перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Таким чином, в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №032983 від 19.06.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області зазначено, що під час перевірки було виявлено порушення перевезення вантажів за відсутністю документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме при перевезенні вантажу згідно з ТТН 19/1/06 від 19.06.2023 водій не надав паперову роздруківку даних роботи водія ОСОБА_2 з цифрового тахографа за період з 14.06.-18.06.2023, яка передбачена п.3.3. наказ МТЗУ №385 від 24.06.2010, а також бланк підтвердження діяльності водія за цей період, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з абз. 2 п. 27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Щодо посилання позивача на перебування водія ОСОБА_2 у період з 14.06.-18.06.2023 у відпустці, суд зазначає наступне.
У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).
Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
Враховуючи зазначене, саме автомобільний перевізник несе відповідальність за належне дотримання водіями вимог Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті щодо використання тахографів.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, обґрунтування позивача про перебування водія у відпустці та надання останнім наказу №1 від 01.06.2023 про відпустку водія не є підставою звільнення позивача (автомобільного перевізника) від відповідальності, оскільки водій який не експлуатував транспортний засіб у зв`язку з відпусткою мав надати інспектору бланк підтвердження діяльності в якому містилася б відповідна інформація.
Отже, ураховуючи те, що як на час складання акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт 19.07.2023, так і на час винесення постанови про застосування адміністративно господарського штрафу 31.07.2023 відповідач не мав будь-якої інформації чи будь-яких доказів стосовно того, що водій ОСОБА_2 перебував у відпустці в період з 14.06.-18.06.2023, слід дійти висновку, що відповідач діяв правомірно, при наявності підтвердженого факту порушення обґрунтовано застосував санкцію до позивача.
В якості підстави для визнання протиправною спірної постанови Позивач посилається на неотримання повідомлення про дату та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Відповідно, до даних тренінгу Укрпошти, вищевказане повідомлення про розгляд справи було відправлено позивачу 30.06.2023, 03.07.2023 відправлення знаходилось у точці видачі/доставки, а 06.07.2023 відправлення не було вручене під час доставки.
Позивач у поданому позову не навів жодної обставини та не надав доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення вчасно чи прибуття для розгляду справи.
Верховний Суд в Постанові від 23.01.2020 у справі № 922/1124/18 з приводу неотримання суб`єктом господарювання поштової кореспонденції зазначив про те, що добросовісна поведінка суб`єкта господарювання передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань ПАТ «Укрпошта», навіть якщо б останнє і мало місце (чого у цій справі позивачем не доведено, а судами попередніх інстанцій не встановлено), не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від обов`язкових для виконання розпоряджень, рішень, вимог органу Антимонопольного комітету України та відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Також слід зауважити, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. В певних випадках, коли йдеться про суто формальні порушення процедури, то вони взагалі не впливають на дійсність адміністративного акта.
Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення". Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик