Справа № 182/2417/22
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/2417/22
Провадження № 2-а/0182/33/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.01.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря судового засідання Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.06.2022 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

07.06.2022 року в м. Нікополі на нього, ОСОБА_1 , як на водія автомобіля ВАЗ 210994 20 АЕ 7180 МХ поліцейським ВРПП Нікопольського РУП лейтенантом поліції Кондратьєвим Л.С. було винесено Поставу про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії БАБ №032835. Також відповідно до даної постанови, він порушив п.2.1 ПДД, чим порушив вимоги ч.1 ст.126 КУпАП та на нього було покладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, безпідставно, з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до даної постави 07.06.2022 року о 22 год. він керував вказаним авто в м.Нікополі та безпідставно був зупинений відповідачем в р-ні вул.Некрасова,13, чим останнім було порушено вимогу ст.32 Закону України «Про національну поліцію», де зазначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Але ніякого правопорушення він не скоював, тож зупинка працівником ДАІ була безпідставна та незаконна.

Далі йому було запропоновано надати для ознайомлення водійське посвідчення, що він і зробив. Після огляду посвідчення водія йому повідомили, що строк дії посвідчення закінчився 11.03.2022 року. Так він погодився, але пояснив, що дійсно строк дії посвідчення водія закінчився, але він приїздив на при кінці лютого-початку березня цього року до сервісного центру МВС в м.Нікополі. Там йому повідомили, що на час воєнних дій він може керувати авто за наявним посвідченням водія.

Вказану постанову позивач вважає незаконною та протиправною, оскільки підстав притягнення його до адміністративної відповідальності не було, доказів його винуватості матеріали справи не містять. Окрім того при складенні постанови йому не було роз`яснено його права та обов`язки, та не було запропоновано допомоги адвоката.

Таким чином позивач просить суд скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №032835 від 07.06.2022 року.

Ухвалою судді від 01.07.2022 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі (а.с.22-23).

Ухвалою судді від 16.01.2023 року було замінено первісного відповідача Департамент патрульної поліції, в особі Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області належним відповідачем Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області (а.с.18-19).

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву, запропоновано надати адміністративний матеріал відносно позивача.

07.02.2022 року на адресу суду від представника ГУНП в Дніпропетровській області Ізотової Т.Л. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.24-33) згідно якого відповідач просив залишити позовну заяву без задоволення, мотивуючи наступним.

Так, відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки 07.06.2022 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, інспектором відділу реагування патрульної поліції Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Кондратьєвим Л.С. у відношенні ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.06.2022 року серії БАБ №032835.

Враховуючи викладене, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.126 КУПАП України.

Також відповідач зазначає,що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.06.2022 року серії БАБ №032835 складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Відповідно до ст..251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також просять розглядати справу за відсутності представника ГУНП в Дніпропетровській області.

Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як вбачається з матеріалів даної справи, поліцейським ВРПП Нікопольського РУП лейтенантом поліції Кондратьєвим Л.С. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №032835 від 07.06.2022 року, на підставі якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те, що 07.06.2022 року о 20 год. 00 хв. в м.Нікополь, вул.Некрасова,13 ОСОБА_1 керував т/з з посвідченням водія строк дії якого закінчився 11.03.2022 року, керував не маючи права керування таким т/з чим порушив ЗУ «Про дорожній рух», не мав при собі договору обов`язкового страхування власників т/з чим порушив п.2. 1ґ ПДР України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст.6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.2.1«а» Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія, видане на ім`я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 11.03.2020 року ТСЦ 1245, з терміном дії до 11.03.2022 року. Отже, посвідчення, які закінчили термін дії під час воєнного стану в Україні, відповідно до Постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 року таке посвідчення водія дійсне у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану.

Згідно Указу Президента України №64/2022від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України за №184 від 03.03.2022 року «Про деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Згідно з п.2.1«ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Відповідачем у справі не надано належні докази, а саме відео- або фото фіксацію, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, яке спричинило підставу для зупинки транспортного засобу, на якому він рухався.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У справі "Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Беручи до уваги наведене, а також те, що постановою Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 року, на час воєнного стану, дозволено керувати транспортним засобом при наявності посвідчення водія відповідної категорії, виданого вперше, строк дії якого закінчився, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови серії БАБ №032835 від 07.06.2022 року відносно позивача, жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху, крім викладених поліцейським обставин, в постанові не міститься.

Суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, при цьому відповідачем не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, а позивач вчинення правопорушень заперечує.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що були вчинені адміністративні правопорушення, однак не містить посилань на будь-які докази фото чи відео фіксації, пояснення свідків, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху.

При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що постановою про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджується факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251, 252, 280 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

А тому, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення від 07.06.2022 року серії БАБ за №032835 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень на позивача у справі за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст.126 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, який був відповідачем у даній справі, на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 426,02 грн., які підтверджуються квитанцією про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.9,72-77,90,205,242,244-246,271,286 КАС України, ст.ст.14-1,ч.5 ст.121, чч.1,2 ст.126,247,254, 258, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №032835, складену інспектором ВРПП Нікопольського районного управління поліції Головного управління поліції у Дніпропетровській області Кондратьєвим Леонідом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України у Дніпропетровській області понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 426,02 (чотириста двадцять шість гривень 02 коп.) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О. В. Рунчева