Справа № 580/6580/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року справа № 580/6580/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Сільвер-Макс" до відділу державного нагляду (контролю) в Черкаській області та Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "Сільвер-Макс" (далі - позивач) з позовом до відділу державного нагляду (контролю) в Черкаській області (далі - відповідач-1) та Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач-2), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 04.07.2023 № 031237 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.05.2023 о 15 год 10 хв головними спеціалістами Козелюк О.П. та Цебенко Р.С. на а/д Р-03 під`їзд до М-03 4км+100 м здійснено перевірку транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та встановлено порушення вагових норм при здійсненні вантажоперевезень, про що свідчить ТТН № 914422 від 11.05.2023, а саме загальна маса -43,52 т, строєні осі - 25,52 т, тобто перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5 до 10 % під час перевезення подільного вантажу, за що передбачена відповідальність згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складено акт № 346482 від 11.05.2023. Постановою відділу Державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 031237 від 04.07.2023 на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 8500 грн. Підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» стало твердження про порушення позивачем вагових норм при здійсненні вагових перевезень про що свідчить ТТН № 914422 від 11.05.2023, а саме загальна маса - 43,52 т, строєні осі - дозволено 25,52 т. Однак, варто зазначити, що відповідно до пп. б п. 22.5 Правил дорожнього руху - для трьохвісного автомобіля (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м максимальне значення для автомобільних доріг державного значення становить 44 т. В акті перевірки встановлено повну масу автомобіля і причепа яка становить 43,52 т. Відповідно до технічних характеристик автомобіля DAF номерний знак НОМЕР_1 - це є автомобіль з трьома осями, а причіп марка FRUEHAUF модель ICELINER номерний знак НОМЕР_2 це є причіп з трьома осями, натомість в довідці № 0079190 від 11.05.2023 відповідачем зроблено позначку в п. 5 довідки навпроти малюнку 12 з незрозумілих для позивача причин, так як має бути малюнок під номером 15. Даний факт впливає на правильність висновків, так як у довідці № 0079190 від 11.05.2023 у п. 6 розписано лише п`ять осей, а не шість як у вантажного автомобіля позивача. Даний факт некоректного та протиправного зважування підтверджує відсутність порушень в діях позивача. З таких підстав позивач вважає протиправною постанову відповідача № 031237 від 04.07.2023, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 з врахуванням вимог ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, надавши відзив на позовну заяву, де зазначив, що під час рейдової перевірки, в результаті здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, який здійснював перевезення вантажу (кукурудза), із с. Юсківці Прилуцький район до м. Рені (Одеська область) було виявлено, що вагові параметри транспортного засобу марки DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричіпом FRUEHAUF д.н. НОМЕР_2 по загальній масі становили 43,52 т при нормативно допустимій 42 т, на строєну вісь - 25,52 т при нормативно допустимій - 24 т. Законодавством передбачено критичну похібку вагових параметрів на 2%, що дозволяє врахувати специфіку вантажу, в тому числі й подільного (сипучого), який під час транспортування здатний зсуватися. Перевіряючими встановлено, що у даному випадку перевищення навантаження становило більше 2%. Таким чином враховуючи те, що параметри транспортного засобу DAF д.н. НОМЕР_3 з напівпричіпом FRUEHAUF д.н. НОМЕР_2 перевищували нормативно-допустимі, визначені пунктом 22.5 ПДР норми більш як на 2 відсотки, працівниками Укртрансбезпеки було складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079190 від 11.05.2023 та Акт № 0060500 від 11.05.2023 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Факт перевищення на строєну вісь нормативно допустимих вагових параметрів транспортного засобу позивача від 5 % до 10 % включно підтверджується складеними працівниками Укртрансбезпеки на момент перевірки матеріалами та не заперечується водієм позивача. 11.05.2023 рух транспортного засобу марки DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , відбувався на 2-ох осях, тобто двовісним автомобілем (тягачем) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), а тому нормативні параметри, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 не повинні перевищувати фактичної маси по загальній масі 42 т та навантаження на строєну вісь - 24 т. З таких підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 08.01.2024 клопотання представника відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області про залучення співвідповідача задоволено та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну службу України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича 51, м. Київ, 03150, ).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

За результатами здійснення 11.05.2023 головними спеціалістами відділу державного нагляду (контролю) у Київській області рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що о 15 год 10 хв на а/д Р-03 під`їзд до М-03 4 км+100 м ПП «Сільвер-Макс» за допомогою водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричіпом FRUEHAUF д.н. НОМЕР_2 здійснювало перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, а саме: навантаження на строєну вісь становить 25,52 т при нормативно допустимому 24 т, що становить 6,3% перевищення встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм, навантаження по загальній масі 43,52 т при нормативно допустимій 42 т, про що складено акт проведення перевірки № 346482 від 11.05.2023.

Акт рейдової перевірки складався на місці перевірки в присутності водія.

Після оформлення акту перевірки, його було надано водієві для ознайомлення, підписання та надання письмових пояснень чи зауважень до акту. Водій з актом ознайомився, про що свідчить особистий підпис. В поясненнях про причини порушення особисто зазначив, що з актом «ознайомлений». У спростування виявленого в ході рейдової перевірки порушення, водієм будь-яких заперечень, щодо перевантаження як по загальній масі так і на строєну вісь надано не було.

Дана перевірка проводилась на підставі направлення на перевірку № 000438 від 05.05.2023 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок.

Листом № 45013/41/24-23 від 19.06.2023 позивача повідомлено про розгляд справи на 04.07.2023 (з 09-30 год до 12-00 год).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 593) даний лист було отримано позивачем 22.06.2023.

Позивачем було надано заперечення на акт перевірки № 346482 від 11.05.2023.

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та врахувавши, що в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлені підстави для застосування адміністративно-господарського штрафу, начальником відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області 04.07.2023 стосовно позивача винесено спірну постанову № 031237 про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», в сумі 8 500,00 грн.

Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з абз. 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10 вересня 2014 року № 442 утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті та Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 2, 19 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Положенням Порядку № 1567 врегульовано, зокрема, таке:

- рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України;

- рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення па рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку;

- рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Судом встановлено, що за результатами здійснення 11.05.2023 головними спеціалістами відділу державного нагляду (контролю) у Київській області рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що о 15 год 10 хв на а/д Р-03 під`їзд до М-03 4 км 4+100 м ПП «Сільвер-Макс» за допомогою водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричіпом FRUEHAUF д.н. НОМЕР_2 здійснювало перевезення подільного вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, а саме: навантаження на строєну вісь становить 25,52 т при нормативно допустимому 24 т, що становить 6,3% перевищення встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм, навантаження по загальній масі 43,52 т при нормативно допустимій 42 т, про що складено акт проведення перевірки № 346482 від 11.05.2023. Дана перевірка проводилась на підставі направлення на перевірку № 000438 від 05.05.2023 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

В даному випадку працівниками Укртрансбезпеки проводився точний габаритно- ваговий контроль, шляхом зважування транспортного засобу на стаціонарному пункті габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі загального користування державного значення а/д Р-03 під`їзд до М-03 4 км+100 м.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку № 879: великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Судом встановлено, що під час рейдової перевірки, в результаті здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, який здійснював перевезення вантажу (кукурудза), із с. Юсківці Прилуцький район до м. Рені (Одеська область) було виявлено, що вагові параметри транспортного засобу марки DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричіпом FRUEHAUF д.н. НОМЕР_2 по загальній масі становили 43,52 т при нормативно допустимій 42 т, на строєну вісь - 25,52 т при нормативно допустимій - 24 т.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема:

б) фактичної маси:

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м - 42 т для доріг державного значенння та 24 т для доріг місцевого значення;

в) навантаження на вісь:

- на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями понад 1,3 до 1,4 метра - 24 т для доріг державного значенння та 14 т для доріг місцевого значення.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Відповідно до пункту 4 абзацу 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів допускається перевищення вагових параметрів, визначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2%.

Тобто, передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й подільного (сипучого), який під час транспортування здатний зсуватися.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіряючими встановлено, що у даному випадку перевищення навантаження становило більше 2%.

Враховуючи те, що параметри транспортного засобу DAF д.н. НОМЕР_3 з напівпричіпом FRUEHAUF д.н. НОМЕР_2 перевищували нормативно-допустимі, визначені пунктом 22.5 ПДР норми більш як на 2 відсотки, працівниками Укртрансбезпеки було складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079190 від 11.05.2023 та Акт № 0060500 від 11.05.2023 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Факт перевищення на строєну вісь нормативно допустимих вагових параметрів транспортного засобу позивача від 5% до 10% включно підтверджується складеними працівниками Укртрансбезпеки на момент перевірки матеріалами та не заперечується водієм позивача.

Варто зазначити, що завантажуючи вантажний автомобіль перевізник зобов`язаний враховувати дозволене навантаження по загальній масі та дозволене навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження як по загальній масі так і на вісі транспортного засобу.

Також, переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшенню динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 2014 року «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення вантажу, які позивачем не були виконані.

Відповідно до підпунктів 8.14 - 8.15 Глави 8 зазначених Правил, завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення ватажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 Глави 12 Правил, при транспортуванні вантажів слід дотримуватись вимог Правил дорожнього руху України.

Судом встановлено, що зважування автомобільного транспорту позивача, під час рейдової перевірки, здійснювалось засобом вимірювальної техніки, а саме - вагами автомобільними електронними типу Лахта-У СВ-80000А зав № 1217, які встановлені у місці проведення вагового контролю.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Засіб зважувальної техніки, що входить до габаритно-вагового комплексу та за допомогою якого здійснювалося зважування транспортного засобу позивача (ваги автомобільні електронні типу Лахта-У СВ-80000А зав № 1217), є сертифікованим, має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та є технічно справним, що підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 427 від 29.03.2023, яке чинне до 29.03.2024 (міститься в матеріалах справи).

Слід зазначити, що в контексті п. 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду № 803/1540/16 від 24.07.2019.

Стосовно твердження позивача про те, що його транспортний засіб (тягач) DAF д.н. НОМЕР_1 є трьохвісним, суд зазначає таке.

Транспортні засоби, зокрема тягачі, обладнуються підтримуючим (додатковим) мостом, який розташовується за провідним мостом автомобіля і, за відсутності в ньому необхідності, може підніматися і не контактувати з поверхнею дорожнього покриття. Підняття моста допомагає скоротити знос покришок і знизити витрату палива.

У випадках, коли масу автомобіля необхідно розподілити на велику площу, водій опускає додатковий міст, тим самим розвантажуючи інші мости автомобіля. Більшість систем підтримуючого моста працюють за рахунок пневматичного приводу. Водій може керувати мостом за допомогою вимикача, розташованого в його кабіні. Включаючи подачу повітря в пневмосистему моста, він опускає його на дорожнє покриття і знижує навантаження на інші мости автомобіля. І навпаки, скидаючи повітря з пневмосистеми, водій піднімає міст, і навантаження на решту мостів зростає.

Під час процесу зважування транспортних засобів ваги автоматично визначають кількість осей, які знаходяться на платформі.

За результатами зважування портативна система зважування (ваги) друкує квитанцію про результати зважування по кожному колесу, по кожній осі та всього транспортного засобу разом і посадові особи Укртрансбезпеки (які не здійснюють зважування, оскільки ця функція на них не покладена) за результатами отриманих вагових параметрів складають відповідні документи, які не мають ознак застосування владних повноважень.

До уваги необхідно брати саме ті характеристики транспортного засобу, які мали місце під час фактичного здійснення перевезень на момент здійснення габаритно-вагового контролю.

Оскільки на момент перевірки підтримуючий (додатковий) міст тягача був піднятий (не використовувався) і в даному випадку перевезення тягачем здійснювалось на 2-ох осях, то сертифікованнй прилад (ваги автомобільні електронні тип Лахта-У СВ-80000А зав № 1217) визначили лише п`ять осей транспортного засобу, який перевірявся (тягач разом з напівпричіпом (контейнеровозом)), що підтверджується талоном зважування від 11.05.2023 в якому зазначено номерний знак тягача НОМЕР_1 .

Справність та придатність технічного засобу, яким зафіксовано правопорушення, підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 427, чинним до 29.03.2024.

За таких обставин у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079190 від 11.05.2023 в графі 5. «Тип транспортного засобу» позначку + поставлено навпроти малюнку 12, тобто як двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлені нормативно дозволені вагові параметри навантаження як для здвоєних так і для строєних осей. Однак у вантажних транспортних засобах є можливість підняти одну з осей, в результаті чого вона не бере участі в процесі руху і відповідно навантаження на дорожнє покриття не здійснює.

У даному випадку транспортний засіб DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_3 обладнаний третьою підйомною віссю, яка на момент здійснення габаритно-вагового контролю не використовувалась (була піднята), внаслідок чого все навантаження розподілилось між першою та другою віссю. Тому, при зважуванні, як вбачається з чеку зважування, транспортний засіб DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_3 вважався двохвісним, та не міг вважатися іншим.

З урахуванням викладеного, суд відхиляє, як необґрунтоване, твердження позивача про те, що він не перевищував нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, так як його транспортний засіб DAF д.н. НОМЕР_3 (тягач) є трьохвісний автомобіль з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) марки FRUEHAUF ICELINER д.н. НОМЕР_2 , а не двохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), тому максимальне значення фактичної маси для автомобільних доріг державного значення по загальній масі становить 44 т, а не 42 т.

Відповідно до наданої позивачем відеофіксації транспортного засобу DAF д.н.з. НОМЕР_1 дійсно вбачається наявність ще однієї третьої осі (так званий «лінивець»), проте суд зауважує, що надане відео не є доказом того, що на момент здійснення габаритно-вагового контролю, а саме 11.05.2023 о 15 год 08 хв (час зважування згідно з чеком) на а/д Р-03 під`їзд до М-03 4 км+100 м в даному тягачі третя підйомна вісь була опущена, брала участь в процесі руху і відповідно здійснювала навантаження на дорожнє покриття.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами відповідача, що 11.05.2023 рух транспортного засобу марки DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , відбувався на 2-ох осях, тобто двовісним автомобілем (тягачем) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), а тому нормативні параметри, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху не повинні перевищувати фактичної маси по загальній масі 42 т та навантаження на строєну вісь - 24 т.

Аналогічні висновки зазначені у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 у справі № 461/4373/22, а саме:

«..Крім цього, апеляційний суд погоджується із доводами відповідача про те, що у вантажних автомобілях існує такий механізм, як підйомна вісь. Суть вказаного механізму полягає у можливості підняття осі на незначну висоту, у зв`язку із чим за наявності 3-х осей, переміщення буде здійснюватися на 2-х осях, що і має місце у даному випадку, оскільки сертифікований прилад визначив наявність лише 2-х осей у транспортному засобі марки DAF 75CF.290.

Тож до уваги необхідно брати саме ті характеристики транспортного засобу, які мали місце при фактичному здійсненні перевезень. В даному випадку перевезення здійснювалися на 2-ох осях, що чітко зафіксовано автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Справність та придатність технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, підтверджується сертифікатами відповідності та сертифікатом перевірки типу, чинним до 16.06.2030.

Отже, твердження Позивача про невідповідність кількості осей транспортного засобу є хибним та таким, що не відповідає дійсності.

Щодо твердження Апелянта про відсутність перевищення нормативних параметрів, яке обґрунтовується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки DAF 75CF.290.

Згідно здійсненої фотофіксації транспортного засобу марки DAF 75CF.290, справді, вбачається наявність ще однієї 3-ої осі, проте, як зазначалося раніше, рух транспортного засобу марки DAF 75CF.290, відбувався на 2-ох осях, а тому нормативні параметри, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху) не повинні перевищувати б) фактичної маси, вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т, трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни), чотирьохвісний автомобіль - 32 т, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 т; в) навантаження на вісь: на одинарну вісь - 11,5 т.».

Також, варто зазначити, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 031237 від 04.07.2023 винесена відносно позивача внаслідок здійснення перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно під час перевезення подільного вантажу (кукурудза), а саме перевищення встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм становить 6,3%.

Дане перевищення нормативно допустимих вагових параметрів на 6,3% припадає на строєну вісь - виявлене фактичне навантаження 25,52 т при нормативно допустимих 24 т, а не по загальній масі.

Отже, факт порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт внаслідок здійснення 11.05.2023 перевезення вантажу з перевищенням встановлених пунктом 22.5 ПДР вагових норм на строєну вісь на 6,3% підтверджуються належними та достатніми письмовими доказами, складеними та зібраними під час рейдової перевірки.

Статтею 60 Закону № 2344-III визначено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, застосовується штраф у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ