Справа № 380/29744/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 рокусправа № 380/29744/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Восьмого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Восьмого апеляційного адміністративного суду, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Восьмого апеляційного адміністративного суду які полягають у ненаданні відповіді на запит №3 від 08.12.2023 ОСОБА_1 щодо отримання публічної інформації;

- зобов`язати юридичну особу Восьмий апеляційний адміністративний суд надати відповідь на запит №3 від 08 грудня 2023 року ОСОБА_1 щодо отримання публічної інформації.

Позовні вимоги позивач аргументує тим, що 08 грудня 2023 він звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з запитом №3 на отримання публічної інформації. Станом на 17 грудня 2023 ОСОБА_1 не отримав жодної відповіді на свій інформаційний запит від 08 грудня 2023, що стало підставою для звернення до суду. Вважає, що ненадання відповіді на інформаційний запит є протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України, порушує його право на отримання інформації. Просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що одержавши запит на інформацію, який подано згідно із Законом №2939-VI, проте який за своїм змістом є зверненням громадян відповідно до Закону №393/96-ВР, розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам ч.2 ст.2 Закону №2939- VI, та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом №393/96-ВР. Вказує, що 8.12.2023 позивач направив на офіційну електронну адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду запит на отримання публічної інформації № 3, який надійшов на офіційну електронну адресу суду 08.12.2023 об 22:34год, що підтверджується даними з електронної поштової скриньки суду . Запит № 3 надійшов до суду у неробочий час, а тому, дотримуючись положень Розділу II Інструкції, був зареєстрований не пізніше наступного робочого дня 11.12.2023 (понеділок), що підтверджується вхідним штампом канцелярії суду від 11.12.2023 вх. № Ін-102/23. Відповідач, одержавши Запит № 3, який ОСОБА_1 було подано згідно із Законом № 2939-VI, проте який за своїм змістом є зверненням громадян відповідно до Закону N2 393/96-ВР, через невідповідність його предмета вимогам ч. 2 ст. 2 Закону Ns 2939-VI та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості, розглянув Запит № 3 за Законом № 393/96- ВР, про що ОСОБА_1 було повідомлено у листі-відповіді від 18.12.2023 за вих. № 10-09/879/23/04. Стверджує, що Восьмий апеляційний адміністративний суд надав таку відповідь 18.12.23, що є п`ятим робочим днем з моменту реєстрації Запиту № 3 у відповідності до вимог Розділу II Інструкції. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 прийнято до розгляду справу №380/29744/23 та відкрито провадження у справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

8 грудня 2023 ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з запитом №3 на отримання публічної інформації наступного змісту: «У зв`язку з відсутністю у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали про роз`яснення незрозумілого рішення суду від 20 листопада 2023, №3/н-20-11-23 у справі №380/20557/23 прошу надіслати на мою електронну адресу Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №380/20557/23 про роз`яснення незрозумілого рішення суду за заявою ОСОБА_1 від 19.11.2023. Якщо така Ухвала відсутня, то так чітко і напишіть, що така ухвала відсутня.».

Позивач вказує, що станом на 17 грудня 2023 не отримав жодної відповіді на свій інформаційний запит від 08 грудня 2023.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

За змістом статті 5 зазначеного Закону доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Сфера дії цього Закону не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом (частина друга статті 2 Закону № 2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 10 Закону № 2939-VІ, розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Відповідно до частини п`ятою статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд встановив, що 8 грудня 2023 ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з запитом №3 на отримання публічної інформації, який надійшов на офіційну електронну адресу відповідача 08.12.2023 об 22:34год (п`ятниця), що підтверджується даними з електронної поштової скриньки суду .

Вказаний запит № 3 надійшов до суду у неробочий час, а тому, відповідно до положень Розділу II Інструкції Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 зі змінами (далі - Інструкція), був зареєстрований не пізніше наступного робочого дня 11.12.2023 (понеділок), що підтверджується вхідним штампом канцелярії суду від 11.12.2023 вх. № Ін-102/23.

Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач не надав жодної інформації на запит від 8.12.2023. У Запиті №3 ОСОБА_1 просить надіслати на його електронну адресу ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №380/20557/23 про роз`яснення незрозумілого рішення суду за заявою ОСОБА_1 від 20.11.2023.

Законодавство про звернення громадян включає Закон № 393/96-ВР та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

За результатами опрацювання та аналізу судом Запиту № 3 відповідач встановив, що цей запит за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону № 393/96-ВР, тому повинен бути розглянутий у порядку, передбаченому Законом № 393/96-ВР.

Суд встановив, що з метою належного організаційного забезпечення виконання Восьмим апеляційним адміністративним судом вимог Закону № 2939-VI наказом керівника апарату суду від 26.12.2018 №30 затверджено Положення про забезпечення доступу до публічної інформації у Восьмому апеляційному адміністративному суді (далі - Положення суду), яке визначає порядок доступу до публічної інформації у суді.

Відповідно до п. 1.4. Розділу І Положення суду не належить до публічної інформації інформація: інформація, яка на день надходження запиту не відображена та не задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і її відображення та документування не передбачено чинним законодавством; внутрішньо-організаційна інформація, в тому числі внутрівідомча службова кореспонденція, доповідні та службові записки, рекомендації, проекти будь-яких документів, тощо; інформація, яка міститься в матеріалах судових справ.

Як слідує з матеріалів справи, позивач вважає порушеним своє право на отримання публічної інформації.

У контексті обставин цієї справи суд звертає увагу на те, що необхідною передумовою для вирішення спірних правовідносин є диференціація звернень, поданих у порядку Закону № 393/96-ВР та Закону № 2939-VI .

Закон № 393/96-ВР передбачає, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Закон № 2939-VI визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Під публічною інформацією мається на увазі відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Особливістю цього Закону є те, що він не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Варто підкреслити, що право на звернення та право на доступ до публічної інформації тісно пов`язані між собою. Право на звернення - це викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону № 393/96-ВР) до суб`єктів владних повноважень, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації.

Як запит на інформацію розуміють прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (стаття 19 Закону № 2939-VI). Тобто мова йде про раніше створену інформацію, якою володіє розпорядник. Для відповіді на інформаційний запит розпорядник інформації не повинен створювати нову інформацію, готувати аналітику, надавати роз`яснення тощо.

Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях (тобто відповідала критеріям «відображеності та задокументованості») і знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI).

До того ж Закон № 2939-VI не поширюється на відносини у сфері звернень громадян щодо інформації, яка міститься в матеріалах судових справ.

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур. Ч. 1 ст. 5 Закону № 1402-VIII встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

З огляду на зазначене інформація, що міститься в матеріалах судових справ, що перебувають у провадженні суду, є такою, що створюється безпосередньо при здійсненні судом своїх повноважень - здійснення правосуддя.

За результатами опрацювання та аналізу Запиту №3 відповідач встановив, що останній за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону № 393/96-ВР, тому розглянув його у порядку, передбаченому Законом № 393/96-ВР та листом від 18.12.2023 за №10-09/879/23/04 ОСОБА_1 повідомив про наступне: інформаційний запит за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону України «Про звернення громадян», тому розглянутий в порядку, передбаченому цим Законом. Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду 20.11.2023 за вх. № К-49716/23 зареєстровано заяву від 19.11.2023 про роз`яснення незрозумілого рішення суду у справі № 380/20557/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення, стягнення моральної шкоди. Зазначену заяву від 19.11.2023 про роз`яснення незрозумілого рішення суду у справі № 380/20557/23 розглянуто в судовому засіданні 07.12.2023 за участі ОСОБА_4 . За наслідками розгляду зазначеної заяви №3 від 19.11.2023 прийнято протокольну ухвалу від 07.12.2023 без виходу суду до нарадчої кімнати, яка окремим документом не оформляється, а тому таку надати неможливо.

Лист № 10-09/879/23/04 було скеровано на електронну адресу ОСОБА_1 18.12.2023, яка була вказана у Запиті №3, що підтверджується даними з електронної поштової скриньки суду .

Отже, Восьмий апеляційний адміністративний суд надав вичерпну інформацію на вимогу ОСОБА_1 у Запиті № 3.

З аналізу змісту запиту ОСОБА_1 , поданого ним 8 грудня 2023 року, слідує, що скаржник просить надати інформацію, яка не є (і не повинна бути відповідно до чинного законодавства) відображена чи задокументована будь-якими засобами інформації, а потребує створення нової, зокрема, шляхом здійснення правосуддя.

Суд дійшов висновку, що звернення ОСОБА_1 за своєю суттю не є запитом на інформацію в розумінні Закону № 2939-VI, оскільки не передбачає надання уже відображеної та задокументованої інформації будь-якими засобами.

Як слідує з матеріалів справи, різниця між зверненнями, передбаченими Законом № 393/96-ВР та Законом № 2939-VI, та алгоритм дій позивача для отримання запитуваної інформації відображені у відповіді відповідача від 18.12.2023 за №10-09/879/23/04.

Суду звертає увагу позивача на те, що розгляд його запиту по суті не передбачений в межах Закону № 2939-VI, оскільки запитувана інформація не містить ознак публічної, зокрема такої, що створена і відображена в процесі здійснення правосуддя.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що попри те, що на Запит № 3 не поширюється порядок і строки, визначені ст. 20 Закону № 2939-VI, Восьмий апеляційний адміністративний суд надав позивачу таку відповідь листом № 10-09/879/23/04 від 18.12.23, що є п`ятим робочим днем з моменту реєстрації Запиту № 3 відповідно до вимог Розділу II Інструкції.

За змістом пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович