Справа № 120/15671/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 січня 2024 р. Справа № 120/15671/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зубань Олександра Олександровича до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зубань Олександра Олександровича до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача оформленого у формі листа від 21.09.2023 року №598/9878, яким відмовлено в задоволенні скарги про перегляд постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби, скарги на бездіяльність Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 і відмови в проведенні повторного медичного огляду позивача.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

18.10.2023 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви до якої долучено уточнену позовну заяву.

Ухвалою від 20.10.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою також витребувано:

- у Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України належним чином засвідчені копії документів на підставі яких підготовлено лист від 21.09.2023 року №598/9878 про відсутність підстав для перегляду та скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання обмежено придатним до військової служби;

- у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2023 року про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби.

06.11.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки у разі прийняття штатною ВЛК (до яких відноситься ЦВЛК ЗС України) рішення про відсутність підстав для задоволення скарги, відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.09.2023 року №402, Закону України "Про звернення громадян", Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України має право оформити свою відповідь у формі листа.

Крім того, військово-лікарським комісіям надано виключне право у прийнятті рішення щодо необхідності проведення повторного (контрольного) медичного огляду.

13.11.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

15.12.2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли витребувані матеріали.

Ухвалою суду від 28.12.2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про перехід до розгляду справи з участю сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 28.12.2023 року витребувано у сторін належним чином засвідчену копію скарги на постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1, якою ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.

02.01.2024 року та 03.01.2024 року представниками сторін подано витребувані матеріали.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №92/1764 від 13.06.2023 року позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

27.07.2023 року позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України із скаргою (вх.№Х-4960 від 08.09.2023 року) щодо перегляду постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2023 року.

Відповідач листом від 21 вересня 2023 року № 598/9878 повідомив, що Керівництвом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України зроблений запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2023 року №598/9578 щодо надання копій медичних документів позивача.

За результатами розгляду наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 копій медичних документів, встановлено, що постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2023 року №10/2733 прийнята вірно, згідно вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони Україні від 14.08.2008 року №402 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції У країни 17.11.2008 за №1109/15800.

Враховуючи зазначене, підстав для перегляду та скасування постанови немає.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача оформленого у формі листа від 21.09.2023 року №598/9878, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону №2232-XII).

Відповідно до частини 7 статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800.

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

- медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів. (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах.

Пунктом 3.8 глави 3 Розділу ІІ Положення №402 встановлено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: "Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Обмежено придатний до військової служби"; "Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)"; "Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)"; "Придатний до військової служби".

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Відповідно до пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

У даній справі позивач вважає протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України в задоволенні скарги про перегляд постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби, скарги на бездіяльність Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 і відмови в проведенні повторного медичного огляду позивача.

Із листа від 21 вересня 2023 року № 598/9878 вбачається, що предметом дослідження Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України була постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2023 року №10/2733.

Втім на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2023 року в частині витребування доказів, ІНФОРМАЦІЯ_1 надано копію постанови військово-лікарської комісії від 13.06.2023 року, яка оформлена у виді довідки.

При цьому, позивач у змісті позову вказує на постанову військово-лікарської комісії від 21.06.2023 року, яка підлягає перегляду за його скаргою.

Для з`ясування вказаних розбіжностей ухвалою суду від 28.12.2023 року витребувано у сторін належним чином засвідчену копію скарги на постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1, якою ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.

На виконання вимог ухвали суду, сторонами надано копію скарги ОСОБА_1 з якої вбачається, що останній не погоджується саме із постановою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2023 року.

Суд зазначає, що підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Отже, судом констатується, що Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України у листі від 21 вересня 2023 року № 598/9878 зроблено висновок відносно прийнятої постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2023 року №10/2733, яка не була предметом оскарження позивачем.

Як слідує із матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України зі скаргою щодо перегляду постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2023 року.

У змісті позовної заяви представник позивача зауважив, що наявні у ОСОБА_1 хвороби є такими, які виключають його придатність до військової служби, оскільки при проведенні огляду районною військово-лікарською комісією:

- офтальмологом був обраний не той ступінь порушення функцій організму внаслідок хвороби відповідно до таблиці хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби;

- при винесенні рішення не був врахований взаємозв`язок двох або більше хвороб (а саме взаємозв`язок хвороб очей, хвороб хребта та рецидивуючий геморой).

Зазначено, що з оскаржуваного рішення відповідача не вбачається здійснення повного та всебічного аналізу з врахуванням всіх медичних показників щодо стану здоров`я позивача, зокрема згідно з результатами обстежень, здійснених під час процедури його медогляду і наявних захворювань очей та хребта.

Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 по справі №810/5009/18 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 по справі №600/2448/22-а

Суд зазначає, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суд у від 13.06.2018 по справі №806/526/16 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2023 року по справі №600/3118/22-а.

Отже, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності для проходження військової служби, оскільки це не входить до повноважень суду, а означені питання є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

При цьому, суд зауважує, що позивач користуючись своїм правом, оскаржив висновок військово-лікарської комісії до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

За результатом розгляду зазначеної скарги, листом від 21 вересня 2023 року № 598/9878 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України повідомила, що підстав для перегляду та скасування постанови немає, оскільки прийнята вірно.

З цього приводу суд зазначає, відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту.

Абзацом 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 передбачено, що ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Відповідно до 2.3.5. Положення № 402 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

З урахуванням вищенаведеного, ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення ВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.

Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, у спірному випадку має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо не прийняття постанови за результатами розгляду скарги позивача.

Саме постанова ЦВЛК є актом індивідуальної дії, який в подальшому заявник може оскаржити у відповідності до пункту 2.3.5. Положення 402 та є підставою для перегляду її в судовому порядку.

При цьому, суд звертає увагу та зазначає, що листом №598/9878 від 21.09.2023 року відповідач повідомив обставини щодо прийняття постанови ВЛК про ступінь придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2023 року.

Втім, позивач не погоджується та ним реалізовано право на оскарження та необхідність перегляду постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2023 року, а не від 20.04.2023 року.

Отже, лист відповідача від 21 вересня 2023 року № 598/9878 містить мотиви та висновки відносно постанови ВЛК про ступінь придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2023 року №10/2733, яка не оскаржувалась позивачем.

В той же час, у листі не наведено обґрунтованих висновків щодо обставин прийняття постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2023 року чи довідки №92/1764 від 13.06.2023 року.

Досліджуючи відзив на позовну заяву та долучені до нього матеріали, судом з`ясовано, що військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято постанову №92/1764 від 13.06.2023 року, оформлену довідкою, якою позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

Отже, судом встановлено наявність розбіжностей щодо реквізитів постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1, яка переглядалась відповідачем, а також щодо дат їх прийняття відносно ОСОБА_1 .

Наведені обставини свідчать про поверхневість проведеного Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України розгляду скарги позивача та необґрунтованість прийнятих висновків, а вказана розбіжність не може бути усунена судом.

Враховуючи підстави заявленого позову та предмет оскарження, обставини щодо прийняття постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають перегляду Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України і ретельній перевірці їх обґрунтованості, за наслідками чого слід прийняти постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

Таким чином, суд приходить висновку щодо задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо нездійснення, у встановленому законом порядку, розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.07.2023 року (вх.№Х-4960 від 08.09.2023 року) на постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1, якою позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

Тому, з метою ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 27.07.2023 року (вх.№Х-4960 від 08.09.2023 року) на постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1, якою позивача визнано обмежено придатним до військової служби, з прийняттям постанови відповідно до підпунктів 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, з урахуванням висновків суду наведених в цьому рішенні.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача при розгляді скарги позивача повторно провести медичний огляд, то на переконання суду вони задоволенню не підлягають, оскільки питання доцільності проведення медичного огляду особи є дискреційними повноваженнями ЦВЛК, яка самостійно без судового втручання вирішує питання його необхідності.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати понесені позивачем у розмірі 2147,20 грн. підлягають відшкодуванню в сумі 1073,60 грн. тобто пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо нездійснення, у встановленому законом порядку, розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.07.2023 року (вх.№Х-4960 від 08.09.2023 року) на постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1, якою ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 27.07.2023 року (вх.№Х-4960 від 08.09.2023 року) на постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1, якою ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби, з прийняттям постанови відповідно до підпунктів 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, з урахуванням висновків суду наведених в цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_2).

Суддя Свентух Віталій Михайлович