Справа № 260/8572/23
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2024 року м. Ужгород№ 260/8572/23

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві (далі третя особа) , у якому просить:

1. Визнати протиправним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №70 від 25.05.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в ' Закарпатській області () зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» стаж роботи на посаді друкарки прокуратури Львівської області з 13 жовтня 1997року до 01 березня 2001 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в ' Закарпатській області () зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) стаж роботи на посадах прокурорів в органах прокуратури України, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» період роботи з 01 березня 2001 року по 18 травня 2023 року, який складає 22 роки 2 місяці 18 днів.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з 18.05.2023 року пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням наявного на день звернення стажу роботи за вислугу років більше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів більше 15 років, з розрахунку 60% від суми складових заробітної плати, зазначених в Довідках Офісу Генерального прокурора №21-23зп від 09.02.2023 року «Про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років)» та №21-23зп від 09.02.2023 року «Про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією)» та направити електронну пенсійну справу ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з прийнятим Рішенням до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві () для здійснення виплати призначеної пенсії за вислугу років

5. Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області прийнято рішення №70 від 25.05.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу за вислугу років. Відповідачем зазначено, що стаж роботи на посадах прокурорів/слідчих становить 13 років 1 місяць 26 днів. Позивач вважає, що вказане рішення є протиправним та таким, що порушує права позивача гарантовані Конституцією та законами України, соціальні права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначають, що рішенням №70 від 25.05.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовлено позивачці в призначенні пенсії за вислугу років відповідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи за вислугу років. Стаж роботи позивачки на посадах прокурорів/слідчих, на дату звернення, становить 13 років 02 місяці 26 днів. Стаж роботи, що дає право на вислугу років згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру», на дату звернення, становить 28 років 07 місяців 15 днів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві подало заперечення на позовну заяву, та вказує, на правомірність прийнятого рішення відповідачем, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу у позивачки станом на час звернення із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Позивачка до суду подала відповідь на відзив та відповідь на заперечення, згідно яких просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася 18.05.2023 до пенсійного фонду із заявою за призначенням пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Тієї ж дати згідно пункт 4.2 Порядку 2-1 працівник сервісного центру після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Так, рішенням №70 від 25.05.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області відмовлено позивачці в призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». у зв`язку з відсутність необхідного стажу роботи за вислугу років.

Згідно вказаного рішення, відповідачем -1 зазначено, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності. Стаж роботи особи на посадах прокурорів/слідчих становить 13 років 02 місяці 26 днів. Стаж роботи, що дає право на вислугу років згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру» становить 22 роки 1 місяць 26 днів. Страховий стаж особи становить 28 років 07 місяців 15 днів.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень та вважаючи протиправними дії відповідача позивач звернулася до суду із даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною 1 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" визначено пенсійне забезпечення працівників прокуратури. Прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Частиною 6 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частиною 8 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування.

Статтею 15 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурором органу прокуратури є: Генеральний прокурор; перший заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор; заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; керівник підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі перший заступник та заступник Головного військового прокурора, керівник підрозділу Головної військової прокуратури на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України); заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); керівник підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); прокурор регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); керівник місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); перший заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); керівник підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); заступник керівника підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); прокурор місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої).

Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавство розрізняє поняття «вислуги років, що дає право на пенсію» і «стажу роботи на прокурорських посадах». При цьому посади, період роботи на яких зараховується до стажу роботи на прокурорських посадах і до вислуги років, що дає право на пенсію, є відмінними. В той же час до вислуги років, що дає право на пенсію, включається весь стаж роботи на прокурорських посадах.

В Законі України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж). Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "стаж страховий", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

За приписами частини 1 статті 1 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно з пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3724-XII (чинної на час проходження служби з 13.10.1997 року) встановлено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на працівників державних органів Республіки Крим, органів місцевого та регіонального самоврядування, які прирівнюються до відповідних категорій посад службовців, якщо інше не передбачено законодавством України.

Відповідно статті 2 Закону України "Про державну службу" посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Згідно статті 24 Закону України "Про державну службу" прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються.

Відповідно статті 25 Закону України "Про державну службу" основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Установлюються такі категорії посад державних службовців:

шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади;

сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.

Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) в тому числі: на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Згідно пунктом 4 Порядку № 283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов`язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством.

Згідно доказів наявних у матеріалах справи, встановлено, що позивачка отримала диплом спеціаліста №ВА11810118 за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юриста 27.06.1999 року

Як убачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 , позивач з 13 жовтня 1997 року призначена на посаду друкарки відділу слідчого управління прокуратури області (наказ№1010 від 16.10.1997 року); 01.03.2001 року звільнена з посади, яку обіймала за власним бажанням (ст.383КЗпПУ) (наказ №-3 №128 від 01.03.2001); 01.03.2001 року призначена тимчасово на посаду слідчого помічника прокурора м.Чернівці (наказ №44-к від 28.02.2001); 04.04.2001 призначена помічником прокурора м.Чернівці (наказ №72-к від 03.04.2001); 29.03.2002 звільнена з посади помічника прокурора м.Чернівці у зв`язку з переводом в органи прокуратури Рівненської області (наказ №72-к від 27.03.2002; 01.04.2002 позивач призначена в.о. прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури області (наказ №156 від 01.04.2002); 05.04.2002 призначена на посаду прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури області (наказ №168 від 05.04.2002); 02.01.2003 призначена на посаду заступника прокурора (наказ №955 від 29.12.2002). 17.05.2005 призначена на посаду заступника начальника відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Рівненської області (наказ №195 від 14.05.2005); 05.12.2005 призначена на посаду старшого помічника прокурора Рівненської області з питань нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті, звільнивши з попередньої посади (наказ №695 від 02.12.2005); 05.02.2009 року позивач звільнена з займаної посади в порядку переведення на роботу в Генеральну прокуратуру України (наказ№80 від 06.02.2009); 06.02.2009 року призначена прокурором організаційно-методичного відділу Головного слідчого управління в порядку переведення з прокуратури Рівненської області (наказ №161ц від 06.02.2009); 06.05.2010 переведена старшим прокурором вищевказаного відділу (наказ №934ц 06.05.2010); згідно запису №16 від 14.02.2011 позивач прийняла присягу працівника прокуратури. У подальшому 09.10.2013, у зв`язку з частковою зміною структури переведена старшим прокурором організаційно-методичного відділу Головного управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури; 28.05.2014 призначена начальником організаційно-методичного відділу Головного управління кадрового забезпечення Головного управління кадрів та забезпечення діяльності органів прокуратури; 23.02.2015 призначена начальником організаційно-методичного відділу Головного управління кадрового забезпечення; 31.07.2015 переведена заступником начальника відділу з питань підготовки кадрів та аналітичної роботи Департаменту кадрової роботи; з 12.06.2017 призначена заступником начальника відділу організаційної та аналітичної роботи управління організаційного забезпечення діяльності; з 29.05.2020 призначена на посаду начальника управління забезпечення діяльності кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного правопорушення щодо прокурорів Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора.

Як вбачається із вищенаведених записів у трудовій книжці позивача, остання працювала у період з 13.10.1997 року та по час звернення із заявою про призначення пенсії на посадах в органах прокуратури.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, Головне управління Пенсійного фонду України відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи за вислугу років.

Згідно розрахунку стажу для призначення пенсії, пенсійним органом зазначено, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 роки 7 місяців 15 днів, водночас, період роботи позивача з 13.10.1997 по 01.03.2001 не зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Суд зазначає, що посади і органи, час роботи, в яких зараховується до стажу державної служби, визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 ( чинним на час періоду роботи позивачки з 13.10.1997 року)

Відповідно до п.2 вказаного Порядку, в редакції згідно з Постановою КМУ від 07.09.2011 року№ 9, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, інших органів управління військових формувань, державної податкової та контрольно-ревізійної служби; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання; на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах, що згідно з чинним законодавством здійснюють державний нагляд за охороною праці; на посадах спеціалістів органів виконання покарань, які не мають спеціальних звань; на посадах керівних працівників і спеціалістів апарату Національного банку України, Республіканського банку Криму, управління по місту Києву та Київській області, обласних управлінь Національного банку України; на посадах керівних працівників і спеціалістів Фонду соціального захисту інвалідів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних архівів областей та їх філіалів, державних архівів міст Києва і Севастополя; на посадах керівних працівників і спеціалістів Державної інспекції навчальних закладів при Міністерстві освіти України.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що до стажу державної служби включається також робота на посадах службовців в органах , зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Згідно з пунктом 4 вищезазначеного Порядку документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.1994 року № 758, якою внесені зміни до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283, до стажу державної служби зараховуються всі періоди роботи на посадах службовців в органах, визначених у пункті 2 Порядку обчислення стажу державної служби та додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців. Під терміном «просування по службі «треба розуміти безпосередній перехід з посади службовця на посаду державного службовця в період роботи в державних органах.

Разом з тим, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 38, якою визначені посадові оклади службовців прокуратури (таблиця 5), посада друкарки, посада старшого помічника прокурора та помічника прокурора віднесена до категорії службовців.

Суд звертає увагу, що вимога до осіб, які займають посади державних службовців, щодо наявності в них вищої освіти, в тому числі юридичної освіти, настала лише з 01.09.1999 року, тобто після затвердження Наказом Головного управління державної служби України № 65 від 01.09.1999 року. Таким чином, вимога стосовно обов`язковості вищої освіти на час роботи позивача з 13.10.1997 року на посаді друкарки відділу слідчого управління прокуратури області на ОСОБА_1 не поширювалась.

Як встановлено судом, позивачка отримала 27.06.1999 року диплом спеціаліста № НОМЕР_3 згідно якого отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юриста.

Отже, час роботи з 13.10.1997 року по день подання до пенсійного органу зави позивачки про призначення пенсії за вислугою років 18.05.2023 зараховується до стажу державної служби і є спеціальним стажем роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи вищезазначені положення ст. 86 Закону №1697-VII, суд зазначає, що загальна вислуга років позивачки, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1697-VII, на час її звернення до відповідача є достатньою для призначення пенсії за вислугу років згідно Закону №1697-VII, оскільки складає більше ніж 25 років

Як встановлено судом, у період з 28.05.2014 ОСОБА_1 перебувала на посадах начальника кадрового забезпечення діяльності органів прокуратури та станом на дату звернення до відповідача про призначення пенсії перебувала на посаді начальника управління Офісу Генерального прокурора та вказаний період роботи підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи на посадах в органах прокуратури.

З урахуванням вищевикладених доводів та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про протиправність дії Головного управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування до стажу роботи, що дає право на вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» періоду роботи ОСОБА_1 з 13.10.1997 року по 01.03.2001 року на посаді друкарки відділу слідчого управління прокуратури області, рішення про відмову в призначені пенсії Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області від 25.05.2023 року за №70 скасувати та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 період роботи з 13.10.1997 року по 01.03.2001 року на посаді друкарки відділу слідчого управління прокуратури області та період роботи з 28.05.2014 по 18.05.2023 до стажу роботи на посадах прокурорів в органах прокуратури України, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та призначити пенсію за вислугу років з дати звернення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний підлягає задоволенню повністю.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, пл.Народна, 4, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві (04053, м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, ) про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №70 від 25.05.2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в ' Закарпатській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» період роботи з 13.10.1997 року по 01.03.2001 року на посаді друкарки відділу слідчого управління прокуратури області

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) стаж роботи на посадах прокурорів в органах прокуратури України, що дає право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» період роботи з 01 березня 2001 року по 18 травня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 18.05.2023 року пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору