Справа № 580/4777/22
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4777/22 Головуючий у І інстанції - Паламар П.Г.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось до суду з даним позовом, в якому просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадові особи позивача з метою проведення перевірки здійснили вихід за податковою адресою відповідача, однак уповноваженою особою відповідача відмовлено посадовим особам податкового органу в допуску до перевірки. Зауважує, що відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, за наявності законних підстав на її проведення є однією із підстав для прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого підлягає підтвердженню в судовому порядку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний арешт майна відповідача згідно з рішенням керівника Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.10.2022 був застосований на законних підставах, проте припинився в силу закону після збігу 96 годин.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна розглядались в загальному порядку, а не в порядку ст. 283 КАС України, тому суд першої інстанції помилково застосував строки визначені цією статтею, якою встановлено строк для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту в судовому порядку.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства Головним управлінням ДПС у Черкаській області видано наказ №1530-П «Про проведення фактичної перевірки» з 05.10.2022 тривалістю 10 діб за період діяльності з 15.10.2019 по 14.10.2022.

На підставі зазначеного наказу та виписаних направлень на перевірку від 05.10.2022 №2414/23-00-07-07-01, №2415/23-00-07-07-01, з метою проведення перевірки відповідача, співробітниками ГУ ДПС у Черкаській області 06.10.2022 здійснений вихід за адресою фактичного провадження господарської діяльності (м. Городище, вул. Миру, 122), однак відповідачем після ознайомлення з направленнями на перевірку та наказом здійснено недопуск посадових осіб до перевірки, про що зазначено у акті про відмову в допуску до проведення перевірки №919/23-00-07-07-01.

07.10.2022 Головним управлінням ДПС у Черкаській області на підставі ст. 94 Податкового кодексу України прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Наведене стало підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені ст. 94 ПК України.

Так, згідно п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу;

- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до п.п. 94.3, 94.4 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Таким чином, аналіз норм ст. 94 ПК України дає підстави дійти висновку, що законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

Як установлено судом і не є спірним, що проведення перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , призначеної згідно з наказом Головного управління ДПС у Черкаській області 05.10.2022 №1530-п, правомірність якого підтверджена в судовому порядку (справа №580/4706/22), відбувалося на законних підставах і позивач дотримав всі вимоги, передбачені ПК України, необхідні для допуску посадових осіб для проведення перевірки. Отже, відповідач не допустив посадових осіб позивача до проведення перевірки без законних підстав.

Разом з тим, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п. 94.10 ст. 94 ПК України).

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Відповідно до пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків припиняється, у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у п. 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що адміністративний арешт майна відповідача згідно з рішенням керівника Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.10.2022 був застосований на законних підставах, проте припинився в силу закону після збігу 96 годин.

При цьому, доводи позивача про розгляд справи в загальному порядку, а не в порядку ст. 283 КАС України, не спростовують зазначеного вище висновку суду, оскільки не змінюють порядку застосування адміністративного арешту майна та підтвердження його обґрунтованості, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Аналогічні позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.08.2019 у справі №520/9858/18 та від 10.07.2020 справі №820/1508/17.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпшова

В.В. Файдюк