Справа № 201/12333/23
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2024 року м. Дніпросправа № 201/12333/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2023 (суддя суду першої інстанції Батманова В.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, в адміністративній справі №201/12333/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 1 старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Кравець Ольги Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

29.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 1 старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Кравець Ольги Олександрівни в м. Дніпрі ЕАС №7197354 від 20.06.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення у вигляді порушення вимог знаку 3.34 ПДР «Зупинка заборонена». Позивач зазначає, що він керуючи транспортним засобом раптово відчув себе погано, у зв`язку з чим, йому довелося зупинити автомобіль. Позивач також вказує на те, що співробітниками патрульної поліції порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також порядок притягнення його до адміністративної відповідальності.

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 13.11.2023 задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 . Скасував постанову інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 1 старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Кравець Ольги Олександрівни в м. Дніпрі ЕАС №7197354 від 20.06.2023, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог знаку 3.34 ПДР «Зупинка заборонена», що підтверджується належними доказами. Також, заявник зазначає, що позивачем порушено строки звернення до суду з адміністративним позовом в цій справі. При цьому, суд першої інстанції не навів обґрунтованих мотивів задоволення клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7197354 від 20.06.2023 позивача притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП України за порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Не погодившись з правомірністю прийняття означеної постанови позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова відповідача носить протиправний характер.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи справу виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вже зазначалось оскаржувану постанову прийнято у відношенні позивача 20.06.2023 року, натомість з адміністративний позовом позивач звернувся до суду лише 29.09.2023, тобто із порушенням строку визначеного ст. 286 КАС України.

В адміністративному позові позивач просив суд першої інстанції поновити йому строк на звернення до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування відповідного клопотання зазначив, що про факт існування оскаржуваної постанови він дізнався з інтернет-ресурсу, однак із вказаного застосунку йому не були відомі всі обставини, необхідні для судового оскарження постанови. Для умов отримання оскаржуваної постанови відповідача адвокатом позивача Громовим П.О. 03.07.2023 та 25.07.2023 були надіслані адвокатські запити до Головного управління НП в Дніпропетровській області. УПП в Дніпропетровській області було надано позивачу відповідь на його запити, датовані 07.08.2023, які ОСОБА_1 отримав наприкінці серпня 2023. Оскільки позивач не має юридичної освіти, йому знадобився певний час для написання позовної заяви, тому із позовом в цій справі він звернувся 29.09.2023 та просив поновити йому строк на звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали адміністративної справи не містять ухвали суду першої інстанції про поновлення строку на звернення позивача до суду. Натомість, ухвалою від 10.10.2023 суд першої інстанції прийняв позовну заяву ОСОБА_1 , констатувавши, що вона відповідає вимогам КАС України.

Вказане, безумовно, є грубим порушенням вимог процесуального права.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч.1,2,3 ст. 122 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах Стаббігс на інші проти Великобританії, Девеер проти Бельгії).

Отже, законодавцем встановленими строками обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах. Після завершення зазначених строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поняття "особа повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Тобто, вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом залижеть від того коли особа дізналась або повинна був дізнатись про порушення такого права.

Як зазначає сам позивач в своєму адміністративному позові, наприкінці серпня 2023 року він отримав відповідь на адвокатські запити, подані в його інтересах, також ним фактично отримано й оскаржувану постанову. Відтак, з кінця серпня 2023 він вважається обізнаним належним чином про порушення своїх прав.

Отже, строк звернення до суду з цим позовом становить 10 днів з моменту отримання позивачем відповіді на адвокатські запити (кінець серпня 31.08.2023) та припадає на 11.09.2023.

Однак, як вже зазначалось з адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 29.09.2023.

Так, позивач посилається на відсутність у нього відповідної юридичної освіти, відтак йому знадобився певний час для написання позовної заяви.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року по справі №540/2097/18 виклав правову позицію, що юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом.

Більше того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з липня 2020 року позивач користується послугами адвоката Громова Петра Олександровича, в матеріалах справи міститься копія відповідного ордеру на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатам Громовим П.О. в усіх судових та правоохоронних органах України, виписаного 13.07.2020. (а.с. 12) Відтак, позивач міг скористатись консультацією чи допомогою адвоката для умов своєчасного складання та подання до суду адміністративного позову в цій справі.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовну заяву в цій справі позивачем подано із пропуском строку на звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 286 КАС України, причини пропуску строку, визначені позивач в клопотанні про поновлення строку не є поважними, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 123, 286, 308, 310, 317, 321, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2023 в адміністративній справі №201/12333/23- скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай