Справа № 320/48317/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 січня 2024 року Київ № 320/48317/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання бездіяльність протиправними та зобов`язати вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

20.12.2023 до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) щодо відмови у встановленні та виплаті з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до розміру пенсії в сумі 2000,00 гри відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 „Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб до основного розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30 грудня 2021 року № 17810 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, виходячи з 80% грошового забезпечення. , без застосування обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, будинок 16, ) встановити, провести нарахування та виплату з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до розміру пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 „Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб до основного розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30 грудня 2021 року № 17810 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, виходячи з 80% грошового забезпечення, , без застосування обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) щодо відмови у виплаті пенсії за вислугу років з 01 березня 2022 року з врахуванням нарахованого розміру підвищення до основного розміру (індексації) раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30 грудня 2021 року № 17810 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, виходячи з 80% грошового забезпечення, щомісячної доплати до розміру пенсії в сумі 2000,00 гри відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 „Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, нарахованого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 „Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, без застосування обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, будинок 16, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01 березня 2022 року з врахуванням розміру підвищення до основного розміру (індексації) раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30 грудня 2021 року № 17810 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, виходячи з 80% грошового забезпечення, щомісячної доплати до розміру пенсії в сумі 2000,00 гри відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 „Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, нарахованого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 „Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, без застосування обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) щодо відмови у виплаті пенсії за вислугу років з 01 березня 2023 року з врахуванням розміру підвищення до основного розміру (індексації) раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30 грудня 2021 року № 17810 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, виходячи з 80% грошового забезпечення, щомісячної доплати до розміру пенсії в сумі 2000,00 гри відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 „Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та розміру підвищення до основного розміру пенсії (індексації) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 „Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, нарахованого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 „Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, без застосування обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) щодо застосування з 01 березня 2023 року обмеження розміру підвищення до основного розміру (індексації) раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), передбаченого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 „Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, розміром 1500,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, будинок 16, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01 березня 2023 року з врахуванням розміру підвищення до основного розміру (індексації) раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30 грудня 2021 року № 17810 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, виходячи з 80% грошового забезпечення, щомісячної доплати до розміру пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 „Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та розміру підвищення до основного розміру пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02,2022 року № 118 „Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, нарахованого із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 „Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500,00 грн., без застосування обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/48317/23 передана 26.12.2023 до розгляду судді Парненко В.С.;

У зв`язку з перебуванням судді Парненко В.С. у відпустці, у період з 27.12.2023 по 05.01.2024 (включно), питання про відкриття провадження у справі вирішено, після виходу з відпустки.

Відповідно до пунктів 3, 6 ч. 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 95946021) зазначив, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголосила на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується з принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Також Судова палата, з посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, зазначила, що норми, зокрема, статті 87 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII Про пенсійне забезпечення та статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав дійшла висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

На підставі викладеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав визнала за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що:

- за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі (п.45 постанови);

- поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами (п.48 постанови);

- чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку (п.49 постанови).

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, вищевказані правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, підлягають обов`язковому врахуванню.

Наведене, у свою чергу, свідчить, що звернувшись у грудні 2023 до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії (доплати до пенсії) за період 2020, 2021 та 2022 роки позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Позивачем в позовній заяві не наведено причин і не подано доказів, які б підтверджували реальну відсутність у нього можливості підготувати та подати позовну заяву своєчасно.

Відповідно до частин 1, 2 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, суд залишає подану заяву без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом:

- надання клопотання про поновлення строку звернення до суду з належними доказами на підтвердження поважності пропуску, з урахуванням правової позиції суду.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 169, 171, 248, 256 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання бездіяльність протиправними та зобов`язати вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом:

- клопотання про поновлення строку звернення до суду з належними доказами на підтвердження поважності пропуску, з урахуванням правової позиції суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С.Парненко