Справа № 380/16837/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 рокумісто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень керівника органу військового управління - командира військової частини НОМЕР_1 у не проведенні службового розслідування обставин отримання 22 червня 2022 року травми майором ОСОБА_1 , не ознайомлення його з результатами службового розслідування та ненадання йому належно завірених копій матеріалів службового розслідування і довідки про обставини травми;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень керівника органу військового управління - командира військової частини НОМЕР_1 провести службове розслідування обставин травмування 22 червня 2022 року майора ОСОБА_1 , ознайомити його з результатами службового розслідування, надати йому належно завірені копії матеріалів службового розслідування та видати довідку про обставини травми.

Ухвалою від 25.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог законодавства не провів службове розслідування обставин отримання позивачем 22.06.2022 травми, а також протиправно не ознайомив його з результатами службового розслідування та не надав йому належно завірених копій матеріалів службового розслідування і довідки про обставини травми.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що відповідач провів службове розслідування відповідно до вимог чинного законодавства та встановив, що 25.06.2022 позивач отримав травму (ЗЧМТ, струс головного мозку) у м. Краматорськ за невстановлених обставин.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач звернувся до відповідача із рапортом від 02.09.2022 про призначення службового розслідування у зв`язку з отриманням ним травми 22.06.2022 під час виконання завдання в районі н.п. Богородичне, Донецької обл., та про видачу довідку про обставини травми.

На підставі рапорту позивача наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2022 № 553 призначено службове розслідування стосовно отримання травми заступником командира роти інструктором з повітряно-десантної підготовки роти снайперів військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування встановлено, що травму (ЗЧМТ, струс головного мозку) позивач отримав за невстановлених обставин у м. Краматорськ 25.06.2022.

08.10.2023 відповідач прийняв наказ Про результати службового розслідування №1753, пунктом 3 якого за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення вимог статей 11, 13, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі пункту в статті 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, на заступника командира роти - інструктором з повітряно-десантної підготовки роти снайперів військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не проведення службового розслідування обставин отримання травми, не ознайомлення з результатами службового розслідування та ненадання належно завірених копій матеріалів службового розслідування і довідки про обставини травми протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Дисциплінарний статут).

У преамбулі Дисциплінарного статуту встановлено, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

У частині першій статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон України № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України № 2232-XII правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України Про оборону України, Про Збройні Сили України, Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок №608).

Підстави та предмет службового розслідування окреслені у розділі ІІ Порядку №608.

У пункті 1 розділу ІІІ Порядку №608 визначено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Як видно з матеріалів справи, службове розслідування за фактом травмування позивача призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2022 №553.

Зважаючи на мету службового розслідування уточнення умов, причин та обставин травмування позивача, релевантними до регулювання спірних правовідносин будуть також положення Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 (далі Інструкція №332).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції №332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

У пункті 8 розділу ІІ Інструкції №332 передбачено, що комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:

- обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;

- скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

За змістом пунктів 1, 5 розділу V Інструкції №332 у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.

Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься в первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Суд встановив, що за результатами проведеного розслідування командир військової частини НОМЕР_1 затвердив Акт проведення розслідування нещасного випадку.

На підставі вказаного Акта відповідач прийняв наказ Про результати службового розслідування від 08.10.2023 №1753.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині, які стосуються бездіяльності відповідача щодо проведення службового розслідування, адже такої не допущено.

При цьому, доводи позивача на обґрунтування позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо надання матеріалів службового розслідування і довідки про обставини травми зводяться до того, що він звертався до відповідача із заявою про надання йому акта службового розслідування, витягу з наказу про завершення службового розслідування та довідки про обставини справи.

Надаючи таким аргументам позивача оцінку, суд зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу VI Порядку №608 примірники акта службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління.

За зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.

Окрім цього, згідно з пунктом 21.7 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення №402), на військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що ні акт службового розслідування, ні довідка про обставини травми автоматично після їх складення не надсилаються військовослужбовцю, стосовно якого проводилось розслідування.

Досліджуючи питання звернення позивача з відповідним рапортом до відповідача, суд встановив, що до позовної заяви долучено заяву позивача до командира військової частини НОМЕР_1 , в якій він просив ознайомити його з актом службового розслідування і надати його копію, а також надати витяг з наказу про завершення службового розслідування та довідку про обставини травми.

Разом з цим, суд зауважує, що така заява не містить ні дати її складення, ні відмітки відповідача про її отримання. Більше того, на цій заяві не міститься власноручного письмового підпису позивача, але на таку нанесено відсканований підпис позивача.

Таким чином, суд вважає, що долучена заява не може бути належним доказом звернення до відповідача з проханням надати акт службового розслідування та довідку про обставини травми, що, у свою чергу, виключає факт допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо надання цих документів. Відтак позов в цій частині не підлягає до задоволення.

З огляду на відсутність доказів звернення до відповідача із заявою (рапортом) щодо надання копій акта службового розслідування та довідки про обставини справи, суд вважає безпідставною і позовну вимогу про зобов`язання відповідача надати означені документи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н. І.