Справа № 460/5826/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
08 січня 2024 р. Р і в н е №460/5826/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглядаючи у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №460/5826/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної доплати в сумі 2000 грн відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021, з урахуванням проведених виплат, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 77% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру такої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

28 грудня 2023 року позивач подав до суду заяву у порядку статті 383 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 КАС України.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».

Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 по справі № 460/5826/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячної доплати в сумі 2000 грн відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021, з урахуванням проведених виплат, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 77% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру такої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у своїй відповіді на запит повідомило, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/5826/23 проведено перерахунок пенсії. Внаслідок перерахунку, проведеного на виконання судового рішення, розмір пенсії з 01.08.2023 склав 20930 грн, оскільки розмір пенсії без обмеження її максимального розміру встановлюється станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

З наявного в матеріалах заяви протоколу перерахунку пенсії ОСОБА_1 встановлено, що 01.08.2023 на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії та нараховано пенсію з надбавками в розмірі 21853,64 грн. З 01.08.2023 до виплати підлягає пенсія в розмірі 20930,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що дійсно відповідач, виконуючи рішення суду від 29.03.2023 у справі №460/5826/23, здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 без застосування обмеження максимального розміру пенсії, разом з тим з 01.08.2023 відповідач застосував обмеженням максимального розміру пенсії позивача, хоча розрахунок пенсії на цю дату становить 21853,64 грн.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач виконуючи рішення суду у даній справі, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром, здійснив перерахунок пенсії позивача, однак з 01.08.2023 застосував обмеження максимального розміру пенсії.

Тобто, ігноруючи рішення суду, яке набрало законної сили, та є обґрунтованим і зрозумілим, відповідач обмежив розмір пенсії позивача, що є порушенням прав останнього, підтверджених рішенням суду.

Обґрунтовуючи правомірність обмеження розміру пенсії відповідач послався на те, що при виконанні рішення суду, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

Суд звертає увагу відповідача, що згідно резолютивної частини рішення суду від 29.03.2023 у справі №460/5826/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 77% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру такої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Однак, відповідачем трактовано зміст рішення на власний розсуд і здійснено перерахунок і виплату пенсії без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 по 31.07.2023, в той час як з 01.08.2023 застосовано обмеження максимального розміру пенсії.

Разом з тим, суд зауважує, що рішення суду у справі № 460/5826/23 також включає в себе подальші перерахунки та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, тобто починаючи з 01.04.2019 і при здійсненні подальших перерахунків пенсії. Відтак, відповідач не вправі тлумачити судове рішення на власний розсуд.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява №60750/00, від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Враховуючи викладене, такі дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду, які полягають у обмеженні розміру пенсії, розцінюються як недобросовісні, оскільки полягають у порушенні процесуального обов`язку, який передбачений статтею 370 КАС України, суперечать завданню адміністративного судочинства та мають наслідком породження нових спорів у сфері соціального захисту населення, зокрема, пенсійного забезпечення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем норм чинного законодавства при виконанні рішення суду у справі №460/5826/23, а тому у даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів судового контролю, визначених статтею 383 КАС України.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В свою чергу, статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено постановлення лише окремих ухвал при виявленні під час розгляду справи порушення закону.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

В матеріалах справи наявні докази того, що відповідачем неналежним чином виконане рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/5826/23, а тому суд з урахуванням приписів статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку, що відповідачем порушено положення статті 129-1 Конституції України та частини другої статті 14, частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не виконано у повному обсязі судове рішення, яке набрало законної сили, що зумовлює необхідність постановлення окремої ухвали і направлення її до відповідача для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись статтями 241, 248, 249, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 по справі №460/5826/23 щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №460/5826/23, шляхом здійснення ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимального розміру такої пенсії.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області трицятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення від 29.03.2023 по справі №460/5826/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 08 січня 2024 року

Суддя К.М. Недашківська