Справа № 320/41149/23
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2024 року Київ № 320/41149/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №ф-450793-54 від 14.02.2019 Головного Управління ДПС у Київський області про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати ЄСВ у розмірі 18276,72 грн.

Адміністративний позов не відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

У силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2023 складає 2684, 00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду із цим позовом, позивачеві слід було сплатити 1073, 60 грн. судового збору за заявлені позовні вимоги немайнового характеру (основну та похідну).

На підтвердження сплати судового збору позивачем приєднано квитанцію від 28.08.2023 № 4325-0333-0166-5212 про сплату 1073, 60 грн.

Із комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Київського окружного адміністративного суду встановлено, що квитанція від 28.08.2023 № 4325-0333-0166-5212 про сплату 1073, 60 грн. судового збору була доказом у межах судового провадження у справі № 320/30431/23. Судом установлено, що відповідно до ухвали від 10.10.2023 у справі № 320/30431/23 позовну заяву повернуто позивачу. Проте питання про повернення судового збору не вирішувалось.

Оскільки представлена суду в якості доказів сплати судового збору квитанція була доказом у межах адміністративної справи № 320/30431/23, суд не приймає її в якості доказів сплати судового збору за подання цього позову.

Разом із тим, позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідним клопотанням у межах адміністративної справи № 320/30431/23 про повернення сплаченого судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

У силу положень пунктів 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Прохальна частина позову містить позовну вимогу про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №ф-450793-54 від 14.02.2019 Головного Управління ДПС у Київський області про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати ЄСВ у розмірі 18276,72 грн.

У тексті позовної заяви представник стверджує, що про спірну вимогу позивач дізнався лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у Вишневому ВДВС, до якого звернувся із заявою 31.05.2023, оскільки 30.05.2023 із банківської установи позивачу стало відомо про накладення арешту на рахунок Вишневим ВДВС.

І лише 14.06.2023 позивач вперше отримав від Вишневого ВДВС постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61131560 від 21.02.2020. Підставою для відкриття вказаного виконавчого провадження слугувала оскаржувана вимога.

Із наявної в матеріалах справи копії листа Головного управління ДПС у Київській області від 12.07.2023 убачається, що спірну вимогу від 14.02.2019 було надіслано контролюючим органом на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка отримана особисто 24.04.2019, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Із копії паспорта позивача серії НОМЕР_1 встановлено, що у період з 15.02.2000 до 28.01.2020 позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому до позовної заяви позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до суду, а зміст позовної заяви не містить інформації про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони.

У той же час ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого провадження не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки контролюючий орган надсилав на адресу позивача спірну вимогу, та навіть за наявності обставин неотримання її позивачем з незалежних від контролюючого органу причин, така вимога вважається врученою належним чином, якщо її надіслано за відповідною адресою платника податків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, суд не вбачає в повідомлених представником позивача обставинах підстав для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Частинами першою та другою статті 122 Кодексу регламентовано, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду із цим позовом як вперше 07.09.2023, так і повторно 07.11.2023, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019.

Матеріали позовної заяви не містять належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, а повідомлені причини його пропуску суд не визнає поважними.

Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку.

Слід зазначити, що встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

У силу вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Із позовної заяви судом не встановлено поважних причин пропуску вказаного строку, а позовна заява не містить заяви про поновлення вказаного строку.

У силу вимог статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

У той же час, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені статтею 167 цього Кодексу, і мають відповідати їй.

Разом із тим, у силу вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Стаття 160 Кодексу регулює вимоги до позовної заява, яка має відповідати положенням цієї статті, та в якій не міститься жодного положення щодо того, що в позовній заяві окрім викладу вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування, можливо заявляти будь-які клопотання (заяви) тощо.

У той же час, положеннями частини п`ятої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Позивачем вказані вимоги процесуального закону залишені поза увагою.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- оригіналу документа про сплату 1073, 60 грн. судового збору за місцем розгляду справи Київським окружним адміністративним судом;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.