Справа № 500/8007/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8007/23

10 січня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка», зазначений у трудовій книжці НОМЕР_1 ,

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 з 27.08.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до трудового стажу період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка», зазначений у трудовій книжці НОМЕР_1 , з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позову позивач вказує, що з 27.08.2023 йому призначено пенсію за віком. При призначенні пенсії обчислено страховий стаж, який становить 35 років 04 місяці 20 днів. Проте до цього страхового стажу не враховано усі періоди роботи, зазначені у трудовій книжці, а саме: період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка», оскільки на першій (титульній) сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідач вказав, що зазначене є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, період роботи потребує додаткового підтвердження.

Позивач зазначає, що недоліки записів у трудовій книжці не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово у строк, встановлений статтею 258 КАС України (далі КАС України).

До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнає. Зазначає, що з 27.08.2023 позивачу призначена та виплачується пенсія за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 24.10.2023 позивач подав до ГУ ПФУ в Тернопільській області звернення щодо страхового стажу. Листом відповідача від 07.11.2023 ОСОБА_1 повідомлено, що у пенсійного органу відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу позивача не можуть бути зараховані періоди з 17.11.1988 по 21.04.1995 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на її титульній сторінці відсутній відбиток печатки підприємства, на якому вона вперше заповнювалась. Також відповідач зазначає, що ним не приймалось рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії, оскільки під час звернення до ГУ ПФУ в Тернопільській області позивач подав заяву, яка не відповідала вимогам пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову (а.с.27-29).

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 13.10.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком, надавши документи згідно з переліком, вказаним у розписці-повідомленні, у тому числі трудову книжку НОМЕР_1 (а.с.46-48).

За результатами розгляду заяви позивачу з 27.08.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На час призначення пенсії територіальним органом Пенсійного фонду України зараховано страховий стаж позивача 35 років 04 місяці 20 днів, про що зазначено ГУ ПФУ в Тернопільській області у листі від 07.11.2023 (а.с.33)

24.10.2023 позивач подав до ГУ ПФУ в Тернопільській області заяву, у якій просив надати відповідь чому йому не зараховано період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995 згідно записів трудової книжки (а.с.32).

Листом відповідача №10023-10257/К-02/8-1900/23 від 07.11.2023 позивача повідомлено про те, що у пенсійного органу відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії. За результатами розгляду електронної пенсійної справи встановлено, що страховий стаж обчислено без врахування записів трудової книжки, оскільки на її титульній сторінці відсутній відбиток печатки підприємства, на якому вона вперше заповнювалась. Підрахунок страхового стажу проведено згідно додатково долучених документів (довідок) та за даними персоніфікованого обліку. Документи, котрі би підтвердили період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка» заявником не подавалися та в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні.

Також у цьому листі відповідач зазначив, що у випадку надання інших підтверджуючих документів (про прийняття, переведення, перейменування організації та звільнення) страховий стаж можливо буде переглянути (а.с.33).

Позивач не погоджується з відмовою відповідача переглянути його страховий стаж та зарахувати до нього період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995, а тому звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а період навчання підтверджується виданими навчальним закладом дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Розділ Відомості про роботу трудової книжки позивача містить записи щодо його трудової діяльності у спірний період, а саме з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка». Запис про звільнення з роботи засвідчений підписом директора підприємства та скріплений печаткою підприємства (а.с.13 зворот).

Титульна сторінка трудової книжки містить відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата заповнення трудової книжки 27.07.1981. За відомостями трудової книжки позивача перший запис зроблено навчальним закладом Збаразьким середнім СПТУ №5 (період навчання з 01.09.1978 по 20.07.1981), (а.с.13).

Територіальними органами Пенсійного фонду України не зараховано один з період трудової діяльності позивача (з 17.11.1988 по 21.04.1995) через те, що на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства, організації, установи, які видали трудову книжку.

Порядок ведення трудових книжок на момент її видачі позивачу було врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, від 20.06.1974 №162, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР (далі - Інструкція №162).

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого терміну з дня прийняття на роботу (пункт 2.2 Інструкції №162).

До трудової книжки, зокрема, вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Згідно з пунктом 2.10 вищевказаної Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (пункт 2.11 Інструкції № 162).

Зі змісту наведених положень Інструкції вбачається, що заповнення трудової книжки відноситься до повноважень роботодавця. Отже, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист при вирішенні питань обчислення страхового стажу при призначенні пенсії.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, виявлені територіальним органом Пенсійного фонду України недоліки у заповненні трудової книжки ОСОБА_1 , при дотриманні усіх вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення, звільнення з роботи тощо), не є підставою для не зарахування спірного періоду трудової діяльності позивача до його страхового стажу.

При цьому за обставин встановлених у цій справі, позивач не повинена надавати інші документи для підтвердження наявного трудового стажу за спірний період. У трудовій книжці позивача у відомостях про роботу наявні достатні та належні записи про прийняття його на роботу (переведення) та звільнення з роботи у період з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка».

Суд ще раз наголошує, що виявлені територіальним органом Пенсійного фонду України недоліки у заповненні записів трудової книжки ОСОБА_1 за правильність внесення яких працівник не відповідає, при дотриманні усіх вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення, звільнення з роботи тощо), не є підставою для не зарахування спірних періодів до стажу її роботи.

Таким чином, відповідач протиправно не зарахував спірні періоди до страхового стажу позивача. При цьому суд зазначає, що після призначення пенсії позивач звернувся саме до відповідача з заявою, у якій просив роз`яснити причини незарахування періоду з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка» до страхового стажу. Відповідач, надаючи відповідь на це звернення, фактично відмовив зарахувати заявнику спірний період через недоліки в заповненні його трудової книжки, роз`яснивши, що такий період може бути зарахований при наданні додаткових документів.

З огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, відмова у формі листа свідчить про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством. При цьому подання заяви у вигляді звернення, суд не вважає перешкодою для прийняття відповідного рішення. Оскільки процес надання позивачу відмови у перерахунку його страхового стажу без прийняття відповідного владного управлінського рішення може бути тривалим, тому в даному випадку належним способом захисту порушеного права є саме вирішення судом питання про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка», зазначений в трудовій книжці НОМЕР_1 та зобов`язання здійснити позивачу з 27.08.2023 (з дати призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу спірний період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995, з урахуванням раніше проведених виплат.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Тернопільській області судовий збір у розмірі 1073,60 грн, сплачений відповідно до квитанції від 11.12.2023 (а.с.20).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.11.1988 року по 21.04.1995 року у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка», зазначений у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 з 27.08.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 17.11.1988 по 21.04.1995 у Збаразькому районному виробничому підприємстві «Агропромтехніка», зазначений у трудовій книжці НОМЕР_1 , з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 10 січня 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.