Справа № 260/10092/23
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2024 року м. Ужгород№ 260/10092/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить:

1) визнати неправомірним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №4823/кп від 31.10.2023 року "про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців 2 гірсько-штурмового батальйону" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого лейтенанта ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення - догана;

2) визнати неправомірним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №4820/кп від 31.10.2023 року "про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців 2 гірсько-штурмового батальйону" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого лейтенанта ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення - догана;

3) скасувати оскаржувані накази в частині грошового стягнення та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) нарахувати позивачу недоотриману заробітну плату;

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на військовій службі за мобілізаціє, військову службу проходить у військовій частині НОМЕР_1 , має військове звання молодшого лейтенанта та займаю посаду командира 2 гірсько- штурмового взводу 5 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону 128 окремої гірсько-штурмової бригади. З часу зарахування в частині і до тепер постійно перебуваю в зоні бойових дій на Запоріжському напрямку. Жодного дисциплінарного стягнення чи попередження за весь час служби у не було. 11.11.2023 р. у фін частині позивачу повідомили про наявні дисциплінарні стягнення та повідомили номери цих наказів і дату їх винесення, відповідно це наказ №4820/нп від 31.10.2023 року та наказ №4823/нп від 31.10.2023 року. Позивач вказав, що жодних службових розслідувань з даних фактів не проводилось, пояснення від нього не відбиралось, рапорти командира він не бачив і зміст їх не відомий, з наказами ОСОБА_1 не ознайомлювався, жодного підпису ніде не ставив, ніхто і ніколи догану перед строєм не оголошував.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач проти позову заперечив, надавши суду письмовий відзив від 11 грудня 2023 року. Згідно даного відзиву вказав, що дисциплінарні стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на підставі рапортів. Так 23.10.2023р. за вх.№28319/кп до командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт по команді згідно вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від командира 5 гірсько-штурмової роти 2 гірсько- штурмового батальйону про те, що 19.10.2023 року молодший лейтенант ОСОБА_1 залишив місце дислокації підрозділу, а саме населений пункт Веселянка Запорізької області, на власному автомобілі з молодшим сержантом ОСОБА_2 , не доповівши командиру, поїхали до міста Запоріжжя по особистих справах. 28.10.2023р. за вх.. №28946/кп до командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт по команді згідно вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від командира 5 гірсько-штурмової роти 2 гірсько- штурмового батальйону про те, що 27.10.2023 року молодший лейтенант ОСОБА_1 залишив місце дислокації підрозділу, а саме населений пункт Веселянка Запорізької області, на власному автомобілі з молодшим сержантом ОСОБА_2 , не доповівши командиру, поїхали до міста Запоріжжя по особистих справах. Відповідач вважає, що дисциплінарні стягнення накладені правомірно і на підставі таких було позбавлено ОСОБА_1 частини премії.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

19.10.2023 р. на адресу командира 2 гірсько-штурмового батальйону було подано рапорт командира 5 гірсько-штурмової роти Ю. Цізди про те, що 19.10.2023 року молодший лейтенант ОСОБА_1 залишив місце дислокації підрозділу, а саме населений пункт Веселянка Запорізької області, на власному автомобілі з молодшим сержантом ОСОБА_2 , не доповівши командиру, поїхали до міста Запоріжжя по особистих справах.

27.10.2023 р. на адресу командира 2 гірсько-штурмового батальйону було подано рапорт командира 5 гірсько-штурмової роти Ю. Цізди про те, що 27.10.2023 року молодший лейтенант ОСОБА_1 залишив місце дислокації підрозділу, а саме населений пункт Веселянка Запорізької області, на власному автомобілі з молодшим сержантом ОСОБА_2 , не доповівши командиру, поїхали до міста Запоріжжя по особистих справах.

За наслідками розгляду вищевказаних рапортів командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №4823/кп від 31.10.2023 р. та № 4820 від 31.10.2023 р. згідно до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення догану.

Вважаючи, накази про накладення дисциплінарних стягнень протиправними, та відповідно неправомірно позбавлено щомісячної премії, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону. Тотожне положення міститься і в п.1. ч.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правовою основою зазначеного обов`язку є Конституція України, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про оборону України», «Про збройні сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п.21 ч.1. ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно з Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Даний Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Як встановлено попередньо, на адресу командира 2 гірсько-штурмового батальйону надійшов рапорт командира 5 гірсько-штурмової роти від 19.10.2023 р. згідно якого вказано про самовільне залишення місця дислокації підрозділу позивачем та виїзд до міста Запоріжжя на власному автомобілі по особистих справах. Згідно рапорту від 27.10.2023 р. така ж ситуація мала місце 27.10.2023 р.

За наслідками розгляду вказаних рапортів командиром військової частини НОМЕР_1 було видано оскаржувані накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а саме наказ №4823/кп від 31.10.2023 р. та наказ №4820/кп від 31.10.2023 р.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551- XIV від 24.03.1999р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

З огляду на викладені норми Дисциплінарного статуту, підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. При цьому, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок є дискреційними повноважень суб`єкта його накладення. Крім того, положення наведеного законодавства, не містять жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 816/70/16.

Позивачем у позовних вимогах заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни №4823/кп від 31.10.2023 р. та №4820/кп від 31.10.2023 р. з огляду на непроведення службового розслідування.

З приводу вказаного суд зазначає наступне.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що провадження службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку не є обов`язковим. Службове розслідування проводиться лише з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Тобто, призначення службового розслідування є правом командира, а не його обов`язком.

У даному випадку, самовільне залишення місця дислокації позивачем підтверджується рапортами від 19.10.2023 р. та від 27.10.2023 р.

Отже, підставою для прийняття командиром військової частини наказів про накладення дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни №4823/кп від 31.10.2023 р. та №4820/кп від 31.10.2023 р. стали факти самовільного залишення місця дислокації підрозділу позивачем.

Тому командиром військової частини НОМЕР_1 , з урахуванням обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки позивача, займане службове становище, правомірно накладено дисциплінарні стягнення у вигляді догани.

Щодо твердження позивача щодо недоведення йому оскаржуваних наказів перед строєм, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 97 ДС ЗСУ оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено. Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 займає посаду командира взводу, що не заперечується сторонами, то відповідно до вимог Дисциплінарного статут Збройних Сил України, заборонено оголошувати накладене стягнення в присутності підлеглих, а здійснювати скупчення рівних по посаді командирів взводів та рот заборонено в цілях безпеки. Отже, враховуючи наявність активних бойових дій в районі виконання завдань, де перебуває позивач, близькість до лінії бойового зіткнення, про факт накладення стягнення командиром підрозділу допускається доведення таких наказів при особистій зустрічі за відсутності особового складу.

Таким чином, при прийнятті наказів про накладення дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни №4280/ кп від 31.10.2023 р. №4283/кп від 31.10.2023 р. 586 від 23.05.2023 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, підставою для зменшення до 90% щомісячної премії за жовтень 2023 року ОСОБА_1 слугувало накладення на нього дисциплінарних стягнень згідно вищевказаних наказів.

Суд зауважує, що військовослужбовець повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в будь-який інший час, що передбачено вимогами Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно військовослужбовців та спричинити суспільний резонанс.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі -Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Розділу 1 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Відповідно до вимог пункту 4 Розділу XVI Порядку №260 При порушенні військової дисципліни або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, незадовільному виконанні службових обов`язків, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління) або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму від одного до трьох прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму від чотирьох до семи прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління) або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму від восьми до одинадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму від дванадцяти до п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання в зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення (за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято в установленому законодавством порядку у цьому самому місяці)) або за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності.

Отже, на виконання Порядку №260 пунктом 12 Наказу №4823/кп від 31.10.2023 та пунктом 13 наказу №4820/кп від 31.10.2023 ОСОБА_1 встановлено здійснити виплату премії у зменшеному розмірі, а саме у розмірі 90%.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до встановлених статтею 139 КАС України правил розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються судом на нього.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору