Справа № 600/1369/23-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 січня 2024 року

м. Київ

справа № 600/1369/23-а

адміністративне провадження № К/990/43663/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023

у справі № 600/1369/23-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо відрахування йому у серпні 2016 року 33, 34 грн. щомісячної премії за червень 2016 року та 1000 грн. щомісячної премії за липень 2016 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити йому 33, 34 грн. щомісячної премії за червень 2016 року та 1000 грн. щомісячної премії за липень 2016 року;

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо зменшення йому розміру премії відносно базового розміру 140% від грошового забезпечення за займаними ним посадами, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 14.12.2015 № 61, за період з серпня 2016 року по листопад 2016 року, з січня 2017 року по листопад 2017 року, з січня 2018 року по листопад 2018 року, у січні 2019 року, з вересня 2019 року по листопад 2019 року та з січня 2020 року по грудень 2020 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити йому щомісячну премію у базовому розмірі 140% від грошового забезпечення за займаними ним посадами, затвердженому наказом Департаменту патрульної поліції від 14.12.2015 № 61, за період з серпня 2016 року по листопад 2016 року, з січня 2017 року по листопад 2017 року, з січня 2018 року по листопад 2018 року, у січні 2019 року, з вересня 2019 року по листопад 2019 року та з січня 2020 року по грудень 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі невиплаченої частини 108 110 ,60 грн.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити йому доплату до грошового забезпечення у розмірі 50% грошового забезпечення, пропорційно виконанню службових обов`язків у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, із врахування базового розміру премії 140% від грошового забезпечення за період з квітня по вересень 2020 року з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі невиплаченої частини 7 116,26 грн.;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити йому компенсацію у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» у зв`язку з порушенням строків виплати невиплачених сум щомісячної премії за періоди з червня 2016 року по листопад 2016 року, з січня 2017 року по листопад 2017 року, з січня 2018 року по листопад 2018 року, у січні 2019 року, з вересня 2019 року по листопад 2019 року та з січня 2020 року по грудень 2020 року та невиплачених сум доплати до грошового забезпечення у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з квітня по вересень 2020 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, у тексті касаційної скарги заявник вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень у справі № 600/1369/23-а є пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень пунктів 2.2, 3.1, 3.2 та 3.3 Положення про преміювання поліцейських Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції, яке затверджене наказом начальника Департаменту патрульної поліції підполковником поліції Жуковим Є.О. 14.12.2015 № 60 та наказу Департаменту патрульної поліції від 14.12.2015 № 61 «Про затвердження базових розмірів премії поліцейських, керівних працівників, спеціалістів, службовців, фахівців, робітників Департаменту патрульної поліції».

Так, пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зі змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оприлюднених в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про Національну поліцію», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських».

При цьому, в касаційній скарзі позивач ставить питання щодо висловлення Верховним Судом висновку щодо застосування Положення про преміювання поліцейських Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції, яке затверджене наказом начальника Департаменту патрульної поліції підполковником поліції Жуковим Є.О. 14.12.2015 № 60 та наказу Департаменту патрульної поліції від 14.12.2015 № 61 «Про затвердження базових розмірів премії поліцейських, керівних працівників, спеціалістів, службовців, фахівців, робітників Департаменту патрульної поліції», тобто актів, які є організаційно-розпорядчими рішеннями, якими закріплено положення щодо питання преміювання поліцейських.

Застосовування вказаних положень при вирішенні судами спорів залежить від обставин, установлених у кожній конкретній справі.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу касаційного оскарження.

Крім того, у касаційній скарзі позивач вказує, що підставою подання касаційної скарги є пункт 3 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: відхилення судом апеляційної інстанції клопотання про витребування доказів. Вказане дає підстави для висновку, що в цій частині касаційна скарга подана позивачем на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За змістом пункту 3 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування доказів.

В цій частині касаційна скарга позивача не містить належних доводів щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в частині необґрунтованого відхилення клопотання про необхідність витребування доказів, а лише, вказується, що на думку позивача, апеляційний суд повинен був витребувати у відповідача докази.

Таке посилання позивача не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, та не викладення позивачем підстав для касаційного оскарження судових рішень у даній справі, визначених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі № 600/1369/23-а - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

Суддя Верховного Суду