Справа № 405/1888/23
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1888/23
Провадження №2-а/405/20/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/1888/23 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Гребенікова Андрія Миколайовича (м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22Б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22Б), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21 березня 2023 року звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 243967 від 14.03.2023 року, та закрити провадження по справі, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що з оскаржуваної постанови серії ДП 18 №243967, йому (позивачу) ставиться в провину те, що він 14.032023 об 11 год. 34 хв., керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару вул. Велика Перспективна, 29/35 у м. Кропивницький, поряд з цим, місце інкримінованого його адмінправопорушення та місце його (позивача) зареєстрованого та фактичного проживання, є одним і тим самим місцем. Вказав, що він (позивач) позбавлений іншим способом під`їхати до себе додому, окрім як по тротуару АДРЕСА_2 . Інших під`їздів (заїздів) також немає, тому вважає, що відповідач дійшов хибного висновку та безпідставно виніс постанову про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності. Крім того, зазначив, що під час розгляду справи інспектор поліції дійшов помилкового висновку про те, що рух за наявності знака 3.21. «В`їзд заборонено» дозволяється лише тим, хто здійснює вигрузку товару, при цьому, такий знак за адресою вчинення інкримінованого правопорушення, - відсутній. Окрім того, позивач вказав, що навіть якщо припустити, що на зазначеній ділянці дороги і був встановлений знак 3.1 «Рух заборонено», то згідно ПДР України дія знаку 3.1 «Рух заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також транспорті засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні, а тому жодних порушень ПДР України ним (позивачем) допущено не було та вважає що заборона знаку 3.1 «Рух заборонено» Правил дорожнього руху, на нього не поширювалась, як на такого, що проживає в зоні його дії, оскільки у той час він (позивач) рухався до себе додому.

З урахуванням наведеного, вважає, що правомірність оскаржуваної ним постанови не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому притягнення його до відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, - є незаконним.

Ухвалою суду від 24 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Гребенікова А.М., управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, запропоновано позивачу ОСОБА_1 в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: надати до суду копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 243967 від 14.03.2023 року, належної якості та читабельну та доплатити судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

27 березня 2023 року на виконання вищевказаної ухвали суду позивачем ОСОБА_1 за вх. № 7460 подано заяву про долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції на підтвердження доплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. та копії постанови належної якості про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 243967 від 14.03.2023 року.

Ухвалою суду від 06 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи.

При цьому, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходили, а так само не надходили від учасників справи і клопотань про проведення судового засідання з викликом в судове засідання учасників справи.

Представником відповідачів Управління Патрульної поліції в Кіровоградської області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Негрею О.В. (діє на підставі довіреності № 18312/41/3/01-2022 від 19.12.2022 року) подано відзив на позов, який зареєстрований судом 20 квітня 2023 року за вх. № 9526, за яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 , мотивуючи позицію відповідачів тим, що 14.03.2023 року під час несення служби екіпажем у складі інспектора взводу №2 роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшого сержанта поліції Гребенікова А.М., зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: в м. Кропивницький по вул. Велика Перспективна, 29/35, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух по тротуару, при цьому даний транспортний засіб не використовувався для виконання робіт або обслуговування торгівельних чи інших підприємств, чим порушив п.п. 11.13 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підтвердження вищевказаних обставин, до матеріалів адміністративної справи додано відео-фіксацію вчинення безпосереднього правопорушення від 14.03.2023 року у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, з якого вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухається по вул. Велика Перспективна на перехресті з вул. Театральна здійснив поворот ліворуч, перетнувши дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) та в подальшому здійснив рух по тротуару, на якому перебували пішоходи ( час на відео 11:34:25). Крім того, вважають, що припущення позивача щодо дозволеного руху по тротуару по вулиці Велика Перспективна транспортними засобами під керуванням громадян, які проживають в зоні, де відсутній інший під`їзд до будинку, - є хибним, оскільки даний тротуар не є пішохідною зоною і не є житловою, так як згідно ПДР, пішохідною чи житловою зоною є ті відрізки вулично-шляхової мережі, які позначені дорожніми знаками "Житлова зона", інформує про в`їзд на територію, де діють особливі умови дорожнього руху, знак «Пішохідна зона» інформує про особливості і умови дорожнього руху. В даному випадку, тротуар по вул. Велика Перспективна таких позначень не має. Відповідно до схеми організації дорожнього руху по вул. Великій Перспективній дорожній знак "Пішохідна зона" встановлений по вул. Театральній та дія знаку розповсюджується виключно на дану вулицю. Отже, по тротуару транспортним засобам заборонено рухатись, згідно пункту 11.13 ПДР України, лише за виключенням випадків, коли рух таких транспортних засобів здійснюється для обслуговування підприємств або проведення різних видів робіт, наприклад, з благоустрою чи проведення дорожніх робіт. В даному випадку, позивач здійснив рух транспортним засобом по тротуару не з метою виконання робіт або обслуговування торгівельних чи інших підприємств, що підтверджується відеофіксацією з місця події. Отже, постанова складена у відповідності до вимог Інструкції та відповідно до ст.283 КУпАП, постанова винесена за ч.1 ст.122 КУпАП уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, відтак будь-яких порушень в діях відповідача інспектора поліції при винесенні оскаржуваної постанови не вбачається. Оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону, а її суть, - обставинам правопорушення, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідач інспектор взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Гребеніков А.М. відзив на позов, а так само заяви, клопотання, заперечення до суду не подавалися, на підставі чого суд вважає, що останній не скористався своїм процесуальним правом, як на участь в судовому засіданні, подання заяви по суті справи (відзиву на позов), так і подання суду доказів.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги поданий відповідачами Управлінням Патрульної поліції в Кіровоградської області та Департаментом патрульної поліції Національної поліції України відзив на позов, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.03.2023 року інспектором взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Гребеніковим А.М. винесено постанову серії ДП18 №243967 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 14 березня 2023 року об 11 год. 34 хв. в м. Кропивницькому по вул. Велика Перспективна, 29/35, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух по тротуару, при цьому даний транспортний засіб не застосовувався для виконання робіт або обслуговування торгівельних чи інших підприємств, чим порушив п.п.11.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність рішення у формі постанови, винесеного посадовою особою відповідача УПП в Кіровоградській області ДПП як суб`єктом владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови позивачем під час керування транспортним засобом допущено порушення вимог п.п.11.13 ПДР.

Згідно з п. 11.13 Правилами дорожнього руху забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Правилами дорожнього руху визначено поняття «тротуар», за яким це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до вимог п. 26.3 ПДР у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком "Інвалід", якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив, що адреса фактичного місця вчинення правопорушення є аналогічною адресі місця його (позивача) реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_3 , він прямував до себе додому та іншого під`їзду до будинку, - не має.

Крім того, надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачами в якості доказу відео-файлу: «export-zuqxk.mp4», який міститься на цифровому носії інформації DVD-R диск, судом відзначається, що зазначені файли містять записи з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, що здійснені вже після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, на яких (записах) зафіксована лише процедура оформлення адміністративного правопорушення та вказані відеозаписи підтверджують факт руху транспортного засобу позивача по тротуару, та, крім того, вказаний відеозапис підтверджує повідомлення позивачем інформації про те, що рух транспортного засобу був здійснений виключно для заїзду на місце стоянки за зареєстрованим та фактичним місцем його проживання, у зв`язку з відсутністю іншого під`їзду до зареєстрованого та фактичного місця його проживання.

При цьому, зазначені твердження позивача підтверджуються довідкою № 002612/1 про реєстрацію місця проживання особи, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.08.2020 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також кадастровою довідкою з містобудівного кадастру Кропивницької міської територіальної громади № 23-450 від 22 березня 2023 року, якою підтверджено відсутність альтернативного під`їзду за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 , та зазначені твердження позивача, - відповідачем не спростовані.

Відповідно до пункту 11.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Приписами пункту 26.3 ПДР України передбачено, що у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід», якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в місці та час, зазначений в оскаржуваній постанові, здійснював рух по тротуару по вул. Великій Перспективній в м. Кропивницькому з метою здійснення стоянки за зареєстрованим місцем його (позивача) проживання, що значиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З огляду на викладене вище, судом зазначається, що рух автомобіля тротуаром, пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки у межах вимог пункту 15.10 ПДР України, не може містити склад порушення пункту 11.13 вказаних Правил, що узгоджується з позицією Верховного Суду України, висвітленої в Постанові від 07 листопада 2019 року (справа №524/9162/16-а).

Як наслідок, судом встановлено, що відповідач інспектор взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Гребеніков А.М., визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не належним чином надав оцінку та дослідив обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови серії ДП18 № 243967 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 березня 2023 року, і накладення адміністративного стягнення, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службовою особою відповідача УПП в Кіровоградській області ДПП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, на підставі чого позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 243967 від 14 березня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 березня 2023 року, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1073,60 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, службовою особою якою винесено оскаржувану позивачем постанову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283,288,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш ИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Гребенікова Андрія Миколайовича, управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 243967 від 14 березня 2023 року, винесену інспектором взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Гребеніковим А.М., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22Б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова