Справа № 585/4139/23
Суддя: Шульга В. О.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/4139/23
Номер провадження 2-а/585/5/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, начальника Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника Кужель Романа Миколайовича, Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною та скасування постанови, за справою про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (Роменський РТЦКСП), начальника Роменського територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника Кужель Р.М., Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Сумський ОТЦКСП), і просить: 1. Визнати протиправною та скасувати постанову № 202 за справою про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2023 року, винесену начальником Роменського РТЦК Міністерства оборони України підполковником Кужель Р., якою ОСОБА_1 притягнуто о адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 2. Стягнути з відповідача суб`єкта владних повноважень Роменського РТЦК Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації судових витрат 536,8 грн. судового збору. В обґрунтування позову вказав, що 4 жовтня 2023 року в АДРЕСА_1 в приміщенні Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в порушення приписів Конституції та чинного законодавства України, за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, без фактичного розгляду відносно позивача справи, йому працівником відповідача було вручено копію оскаржуваної протиправної «постанови № 202 за справою про адміністративне правопорушення», датовану «04 жовтня 2023 року», якою його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП за порушення «пп.7 ч.3 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», а також п.п.11 п. 1 Д.2 до Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 р., та, що перебуваючи на обліку призовників не подав до Роменського РТЦК та СП відомостей, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу» та на підставі ч.2 ст. 210 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., за правопорушення, якого він взагалі не скоював. Отже, зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної протиправної постанови №202, від 04.10.2023 року йому у вину безпідставно, необґрунтовано та взагалі без будь-якої мотивації ставиться те, що «...перебуваючи на обліку призовників не подав до Роменського РТЦК та СП відомостей, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу». Оскаржувана постанова №202 від 04.10.2023 року по справі про адміністративне правопорушення, без розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесена відносно нього упереджено, з грубим порушенням відповідачами приписів статей 8, 19, 59, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 245, 268, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, пунктів 2, 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Таким чином ОСОБА_1 , незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., за порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», яких він взагалі не допускав, а отже його на підставі протиправно винесеної постанови незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності. В кінці січня 2022 року, як тільки він влаштувався на службу до Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області на посаду контролера взводу охорони 2 підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони, де і на теперішній час перебуває, то з`явився до Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та повідомив про вищевказаний факт та надав копію службового посвідчення, тим самим виконав вимоги щодо своєчасного повідомлення та надання документів, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу. Отже, за період з січня 2022. року і по день винесення оскаржуваної протиправної постанови № 202 від 04.1о.2023 року, місця проживання він не змінював, та були наявні обставини на підтвердження його права на відстрочку від призову на строкову військову службу, тим паче, що Територіальне управління Служби судової охорони у Сумській області відповідним чином та у відповідності з вимогами чинного законодавства України повідомило відповідача про те, що він проходе службу, до Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області на посаду контролера взводу охорони 2 підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони. Слід зазначити, що зі змісту винесеної відповідачем відносно нього оскаржуваної протиправної постанови № 202 за справою про адміністративне правопорушення від 04.10.2023 року, підписаної т.в.о. начальника Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підполковником Р. Кужелем, взагалі не можна зробити висновку коли ж саме він вчинив правопорушення, та якими доказами підтверджується «факт порушення» ним вимог Закону та нормативно-правових актів. 04.10.2023 року, коли він добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , то йому посадовою (службовою) особою відповідача, а не т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , було вручено копію оскаржуваної протиправної постанови. Протиправність оскаржуваної постанови № 202 за справою про адміністративне правопорушення, винесеної 04.10.2023 року, полягає в наступному: 1) Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, ОСОБА_1 , в супереч вищевказаним приписам Конституції України та вимогам КУпАП фактично не проводилося, а тільки формально був заповнений рукописним текстом бланк постанови за справою про адміністративне правопорушення працівником Роменського РТЦК та СП; 2) Працівником Роменського РТЦК та СП, який 04.10.2023 року заповнював бланк постанови про адміністративне правопорушення № 202, на якій вже стояв підпис начальника та печатка центру, умисно не було забезпечено йому, ОСОБА_1 , право на захист, гарантоване ст. 59 Конституції та ст. 268 КУпАП, так як він наполягав на участі адвоката, тим самим відповідачем умисно грубо порушені приписи ст.ст. 8, 19 Конституції України та ст.ст. 7, 245, 268 КУпАП; 3) Обставини нібито скоєного ним адміністративного правопорушення, які викладені в протиправній оскаржуваній постанові №202 від 04.10.2023 року за справою адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП, в дійсності складені працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не начальником центру, не відповідають дійсним та фактичним обставинам. Стверджує, що він жодного правопорушення, в тому числі і яке викладене в протиправній постанові №202 від 04.10.2023 року, не вчиняв і таким чином, в його діях не вбачається будь-яких порушень вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту її пункту і Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а відтак відсутня вина, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП, яке йому інкримінується за відсутності жодного належного та допустимого доказу.

19 жовтня 2023 року провадження в справі відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду.

24 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Роменського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України. У відзиві представник просить: у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 202 від 04.10.2023 року відмовити в повному обсязі. Закрити провадження у зв`язку з відсутністю доказів порушення вимог чинного законодавства. Свої заперечення аргументувала тим, що з матеріалів особової картки призовника ОСОБА_1 , 1996 року народження, а саме розділу 5 «Результати призову» останній неодноразово ухилявся від призову на строкову військову службу, про що посадовою особою Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було зроблено відмітку : «Передати до правоохоронних органів». А саме, призовник ОСОБА_1 ухилявся від призову 2018 року, 2019 року, 2020 року (весняний та осінній призов), 2021 року (весняний та осінній призов) про що в графі проведення кожного призову містяться підписи членів призовної комісії. 25.08.2023 року на адресу Начальника ТУ ССО в Сумській області направлено запит Роменським РТЦК та СІ І про здійснення оповіщення призовника ОСОБА_1 , 1996 р.н., так як останній повторно не надав будь-яких підтверджуючих документів про право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу. Враховуючи вищенаведене, в порушення вимог пп.7 ч. З ст. 1 ЗУ «Про Військовий обов`язок та військову службу» та пп. 11 п. 1 Д.2 до ПКМУ № 1487 від 30.12.2022 року ОСОБА_1 , 1996 р.н. було притягнуто до адміністративної відповідальності. Окрім того, як зазначає ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, відповідачем було грубо порушено приписи ст.ст. 8, 19 Конституції України оскільки останній наполягав на участі адвоката. Проте, дана інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 власноручно та добровільно поставив свій підпис у протоколі та постанові про адміністративне правопорушення. Таким чином, неодноразово подавалися повідомлення до Роменського РВП ГУНП в Сумській області щодо проведення розшуку, затримання і доставлення до військових комісаріатів громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку на громадянина ОСОБА_1 . Для виклику призовника ОСОБА_1 службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювалося оповіщення, про що на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 подавалися доповіді у вигляді рапорту. Дійсним рапортом від 06.11.2018 року зроблено доповідь солдатом ОСОБА_3 про те, що нею була отримана повістка для оповіщення призовника ОСОБА_1 .. За результатом оповіщення надійшла інформація, що зі слів матері син навчається на денній формі (магістратура). Довідку про навчання сина мати обіцяла принести. Проте, до матеріалів справи так і не було долучено документ, що підтверджував би відстрочку від призову на строкову військову службу. 16.08.2021 року дійсним рапортом на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим сержантом ОСОБА_4 здійснено доповідь про оповіщення призовника ОСОБА_1 , про те що «зі слів матері навчається». Оскільки за результатом оповіщення та відсутністю довідки з місця навчання, було прийнято рішення про здійснення повторного оповіщення призовника ОСОБА_1 , 1996 року народження. 13.09.2021 року дійсним рапортом на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено, що ОСОБА_1 проживає і працює в Києві. 24.01.2022 року за ч.2 статті 210 КУпАП, а саме за порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності. Проте, повторно нехтуючи правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженими Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки для проходження призовної комісії при Роменському районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки (а.с. 35-37).

8 листопада 2023 року ухвалою суду залучено до участі у справі співвідповідача Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

23 листопада 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Роменського РТЦК та СП, начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови від 04.10.2023 №202 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Свої заперечення аргументував тим, що з доданої до матеріалів позовної заяви копії Посвідчення про приписку до призовної дільниці від 23.01.2013, вбачається, що ОСОБА_1 , 1996 року народження з 11 березня 2014 року перебуває на обліку призовників Роменського міського військового комісаріату Сумської області, правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_5 . Отже, у відповідності до ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ та пп. 11 п. 1 Додатку 2 до Порядку № 1487, на ОСОБА_1 у період його перебування на обліку призовників покладено обов`язок дотримання правил військового обліку, у тому числі щодо необхідності подання щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документів, котрі підтверджують право громадян на відстрочку від призову строкову військову службу. Зазначених вимог Закону ОСОБА_1 дотримано не було. Жодних відомостей з Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області з приводу працевлаштування та наявності підстав для відстрочки позивача до Роменського РТЦК та СП встановленому законом порядку не надходило. Наказом начальника Роменського РТЦК та СП (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.07.2023 №212 «Про призначення уповноважених на складання протоколів і про адміністративні правопорушення» уповноважено головного спеціаліста (юриста) і командування ІНФОРМАЦІЯ_1 на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.07.2023 № 212, - головним спеціалістом (юристом) командування Роменського РТЦК та СП ОСОБА_6 . Зазначений протокол відповідає приписам Кодексу України про адміністративні правопорушення та містить всі необхідні реквізити. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено суть вчиненого ним порушення, зміст ст. 63 Конституції України, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, на підтвердження чого мається особистий підпис ОСОБА_1 під відповідною графою у протоколі. Зауваження позивача відносно ненадання можливості скористатися правовою допомогою адвоката, що є порушенням права на захист, повністю спростовуються відсутністю напису у графі «Заяви, клопотання» до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.10.2023 № 202, засвідченому особистим підписом адмінпритягуємого. Будь-яких заяв чи клопотань від ОСОБА_1 ні в усному, ні у письмовому вигляді не надходило. Як вбачається із фабульної частини оскаржуваної постанови ТВО начальника Роменського РТЦК та СП підполковника Кужеля P.M. № 202 від 04.10.2023, гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуваючи на військовому обліку призовників, не надав до Роменського РТЦК та СП відомостей, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу, чим порушив вимоги пп. 7 ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-ХП та пп. 11 п. 1 Додатку 2 до Постанови № 1487. Оскаржуваною постановою № 202 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. Постанова винесена за результатом повного, всебічного, об`єктивного неупередженого дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням регламентованої процедури, на підставі наявних доказів, керуючись законом та правосвідомістю. З огляду на викладене, під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, та винесення постанови від 04.10.2023 №202 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , як структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , були здійснені у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства України (а.с. 69-72).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити та пояснив, що його ніхто не повідомляв про те, що він перебуває на спецобліку і що повинен подавати якісь документи до 1 жовтня 2023. У вересні він проходив медкомісію і йому сказали наступного дня прибути до воєнкомату. Постанова винесена не воєнкомом. Йому сказали, щоб він розписався і все. Судові витрати слід стягувати з Роменського РТЦК та СП.

Представник відповідача, Роменський РТЦК та СП Коломієць А.Ю. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову і просила відмовити. Суду пояснила, що постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства. Так як призовники повинні до 1 жовтня подавати дані про відстрочку, а ОСОБА_1 таке повідомлення не було подано, його притягнули до відповідальності. Працівниками РТЦК неодноразово подавалися дані про розшук даного призовника. Під час дії воєнного стану строкова військова служба не проводиться, але це не звільняє призовника від обов`язку з`являтися до воєнкомату. Відомості про відстрочку були надані після запиту по місцю роботи ОСОБА_1 . Призов на військову службу проводиться кожні пів року восени і весною, тому дані мають бути надані щоразу. Постанова винесена за правопорушення, яке було виявлене при постановці особи на облік. Такі документи повинні подаватися раз на рік. Документи повинна подати та особа, яка стоїть на обліку. Порушення в тому, що особа не здійснювала подачу документів і тому не зрозуміло, чи підлягає особа призову, що є порушенням правил військового обліку. Дії кваліфіковані за ч.2 ст. 210 тому, що правопорушення вчинене повторно, в протоколі та у постанові не вказано про повторність. Висновок був зроблений виходячи з того, що було у особовій справі. Він притягувався у 2021 році за ст. 210 КУпАП також за порушення правил військового обліку. В протоколі і постанові не вказано, що це в період воєнного стану. Вважає, що дії кваліфіковані вірно.

Відповідач Сумський ТЦК та СП в судове засідання явку представника не забезпечив, про відкладення розгляду справи не клопотав.

Судом встановлено, що згідно посвідчення серія НОМЕР_1 від 05.09.2023 року, виданого Територіальним управлінням Служби судової охорони у Сумській області, ОСОБА_7 працює на посаді контролера ІІ категорії (а.с.16).

З довідки № 109 від 06.10.2023 року виданої Територіальним управління Служби судової охорони в Сумській області вбачається, що сержант Служби судової охорони ОСОБА_1 дійсно з 20.01.2022 року проходить службу в територіальному управлінні Служби судової охорони в Сумській області та на теперішній час перебуває на посаді контролер ІІ категорії 1 відділення 4 взводу охорони 2 підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони (а.с.16 зв.).

Як вба чається з посвідчення про приписку до призовної діяльності, ОСОБА_1 прийнятий на облік 11.03.2014 року до Роменського міськвійсккомату Сумської області. 07.12.2018 року пр. №32 На призовну комісію не з`явився (а.с. 17).

З довідки № 142121 від 28.09.2021 року з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Роменський РТЦК та СП має правовий статус суб`єкта без права юридичної особи ( а.с.40).

Відповідно до облікової картки призовника ОСОБА_1 та додатків, в графі «Звільнити від призову на строкову військову службу» - відомості відсутні (а.с.42-46).

Як вбачається з копії повістки, гр. ОСОБА_1 викликали до Роменського РТЦК та СП 13 червня на 08 год., проте останній відмовився від її отримання (а.с.10).

Згідно копії повістки, гр. ОСОБА_1 викликали до Роменського РТЦК та СП на _.03.2021року на 08 год. (а.с.10).

З рапорту Грудницької І.І. вбачається, що нею отримано повістку для оповіщення призовника ОСОБА_1 , проте за результатами оповіщення зі слів батька ОСОБА_1 проживає і працює в Києві (а.с.49 зв.).

З рапорту Мисюри С. вбачається, що ним отримано повістку для оповіщення призовника ОСОБА_1 , проте за результатами оповіщення зі слів матері син навчається (а.с.50).

Згідно довідки №34 виданої Сумським державним університетом Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_1 2018 р. вступив до Сумського державного університету і навчається на 1 курсі денного відділення ННІБТ «УАБС» інституту (факультету). Закінчує університет 31.12.2019 року за ос. «магістр»(а.с. 50 зв.).

З рапорту ОСОБА_3 вбачається, що нею отримано повістку для оповіщення призовника ОСОБА_1 , проте за результатами оповіщення зі слів матері ОСОБА_1 навчається на денній формі (магістратура). Довідку про навчання сина мати обіцяла принести (а.с.51).

Іменним повідомленням військовий комісар Роменського ОМВК просить начальника Роменського ВП ГУНП в Сумській області провести перевірку відносно гр. ОСОБА_1 в ході якої встановити фактичне місце перебування; причини ухилянта від виконання військового обов`язку; попередити про відповідальність за порушення ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»; зобов`язати прибути в військовий комісаріат до 31.08.2018 року (а.с.51 зв.).

Згідно запиту вих. № 2/2563/2 від 11.10.2017 р. військовий комісар Роменського ОМВК просить директора Сумського державного університету терміново направити призовника ОСОБА_1 до Роменського ОМВК Сумської області або вислати довідку про навчання на їх адресу. Так, як станом на 11.10.2017 р. призовник ОСОБА_1 , 1996 р.н. який навчається в учбовому закладі не представив даної довідки (а.с.52).

Відповідно довідки №1480 виданої Сумським державним університетом Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_1 2014 р. вступив до Сумського державного університету і навчається на 4 курсі денного відділення ННІБТ «УАБС» інституту (факультету). Закінчує університет у липні 2018 року (а.с. 52 зв.).

Згідно запиту вих. № 2/4071 від 27.10.2015 р. військовий комісар Роменського ОМВК просить керівника Української академії банківської справи терміново направити призовника ОСОБА_1 до Роменського ОМВК Сумської області або вислати довідку про навчання на їх адресу. Так, як станом на 27.10.2015 р. призовник ОСОБА_1 , 1996 р.н. який навчається в учбовому закладі не представив даної довідки (а.с.53).

Відповідно довідки №489 виданої Українською академією банківської справи, ОСОБА_1 2014 р. вступив до академії і навчається на 1 курсі денної форми навчання. Строк закінчення навчального закладу 30 червня 2018 року (а.с. 53 зв.).

Іменним повідомленням військовий комісар Роменсько - Недригайлівського ОМВК просить начальника Роменського МВ УМВС України в Сумській області провести перевірку відносно гр. ОСОБА_1 в ході якої встановити фактичне місце перебування; причини неявки по виклику у військкомат; попередити про відповідальність за порушення ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»; зобов`язати прибути в військовий комісаріат до 31.08.2018 року; зобов`язати прибути в військкомат до 25.09.2014 року о 09 год. (а.с.54).

Згідно протоколу № 202 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП, який складено 4 жовтня 2023 року, головний спеціаліст командування роменського РТЦК та СП склав протокол про те, що ОСОБА_1 порушив пп.11п.1Д2 до Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 р., а саме тим, що не надав до 1 жовтня до РТЦК та СП відомості, що підтверджують відстрочку від призову на строкову в/с перебуваючи на обліку працівників. Вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП. В протоколі в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності пояснення ОСОБА_1 відсутні (а.с. 55).

Постановою № 202 за справою про адміністративне правопорушення, яка винесена 4 жовтня 2023 року підполковником Р.Кужель, вказано, що т.в.о. начальник Роменського РТЦК та СП, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 установив, що ОСОБА_1 порушив п.п.7 ч.3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», а також пп.11 п.1 Д 2 до постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 р, тим, що перебуваючи на обліку призовників не подавав до Роменського РТЦК та СП відомостей, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу. Враховуючи, що ОСОБА_1 , скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП, постановив, накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 1700 грн. (а.с.18).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 72 КАС України).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Постановою КМ України № 154 від 23.02.2022 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення). Так, згідно з п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, підприємствами та громадянами на відповідній території. Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, окрім іншого, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення (п. 12 Положення).

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частина 2 визначає, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно підпункту 11) пункту 1 Додатку № 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів: призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку: подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Такий висновок суду склався в зв`язку з тим, що при складанні протоколу та винесенні постанови дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст.210 КУпАП кваліфіковані не вірно, так як ні в протоколі, ні в постанові не вказано кваліфікуючих ознак, які є обов`язковими а саме не вказано, що дане порушення було вчинене або ж повторно протягом року, або ж вчинення такого порушення було допущено в особливий період.

На переконання суду дане порушення є суттєвим порушенням норм чинного законодавства і безсумнівно тягне скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи відповідача з даного приводу суд до уваги не бере, оскільки кваліфікація дій особи є одним із найважливіших елементів встановлення винуватості особи та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки саме особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення повинна з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а в даному випадку це питання залишилося поза увагою.

Також у протоколі вказано, що ОСОБА_8 порушив п.п.11 п. 1 д.2 до постанови КМУ …, а саме тим що не надав до 1 жовтня…В той же час у постанові вказано, що ОСОБА_9 порушено п.п. 7 ч.3 ст. 1 ЗУ «По військовий обов`язок та військову службу», а також п.п.11 п. 1 д.2 до постанови КМУ …, що свідчить про те, що особа, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення вийшла за межі складеного протоколу, тобто за межі обвинувачення, яке було пред`явлено особі в складеному протоколі.

Крім цього, з винесеної постанови не зрозуміло якою саме посадовою особою винесено оскаржувану постанову, так як у вступній частині постанови вказано т.в.о. начальника а в резолютивній частині постанову підписано начальником.

Інші доводи позивача, на думку суду не є такими, які можна покласти в основу прийнятого рішення про скасування постанови, оскільки недоліки про які зазначає позивач, не тягнуть скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Заперечення відповідачів суд до уваги не бере, оскільки вони не спростовують встановлені в судовому засіданні обставини і не звільняють особу, яка складає протокол, розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить рішення, дотримуватися норм чинного законодавства і правильно кваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі адміністративного позову був сплачений судовий збір у сумі 536,80 гривень, який відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача, а саме Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки позивач наполягав на стягненні цих витрат саме з вказаної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Роменського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, начальника Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника Кужель Романа Миколайовича, Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною та скасування постанови, за справою про адміністративне правопорушення задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 202 за справою про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2023 року, винесену начальником Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підполковником Кужель Романом Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Стягнути з відповідача суб`єкта владних повноважень Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації судових витрат 536,8 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку передбаченому п. 15.5) перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

В повному обсязі рішення складено 9 січня 2024 року

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга