Справа № 200/147/24
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2024 року Справа №200/147/24

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка

Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, відповідно до якого просив суд «зобов`язати відповідача виконати належним чином його обов`язки, здійснивши у повному обсязі у межах компетентності дії щодо повернення автомобіля, звичайно з урахуванням тимчасових обставин воєнного стану (де він по факту є і де його нема) та можливого перебування боржника (у котрого ще є дружина. Сімейне та інше право щодо спільного майна) за межами досяжності для відповідача, а не закривати».

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушеннями вимог ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з наступних підстав. Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи, дані Єдиного державного реєстру судових рішень, Автоматизованої системи виконавчого провадження, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2021 року у справі №242/860/21 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: Держава Україна в особі Другої Селидівської державної нотаріальної контори Селидівського міського нотаріального округу про, повернення майна в натурі, вчинення певних дій, захист прав, свобод та інтересів та зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки АЗЛК, модель 2140, 1980 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Постановою Донецького апеляційного суду від 28.12.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2021 року скасовано, позов задоволено та зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки АЗЛК, модель 2140, 1980 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3

З наданих позивачем листів Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.05.2022 року № 6250/15529/23/22/02.4, від 28.11.2022 року № 14513/32061/23/22/02.4 суд встановив, що на примусовому виконанні Селидівського відділу ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження ВП № 67219762 з виконання заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2021 року у справі №242/860/21, яке 27.07.2022 року постановою державного виконавця закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби відсутні відкриті виконавчі провадження, стягувачем у яких є ОСОБА_1 .

15 листопада 2023 року ухвалою суду Дніпровського апеляційного суду у справі №242/860/21 у задоволенні заяви позивача про роз`яснення постанови Донецького апеляційного суду від 28 грудня 2021 року по цивільній справі № 242/860/21 відмовлено.

Ураховуючи викладене, по своїй суті позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо виконання постанови Донецького апеляційного суду від 28.12.2021 року у справі №242/860/21.

Відповідно до ч. 1, п.п. 4, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Дослідивши адміністративний позов суд встановив, що по суті спірних правовідносин позивач зазначив, що «виграв позов про повернення автомобіля. Відповідач відмовляється виконувати дане рішення суду, посуваючись на те, що йому ніби то щось не зрозуміло у рішенні суду, у котрому у паперовій формі державною мовою внятно зазначено зобов`язання того відповідача повернути позивачу автомобіль».

Позивач вказує на бездіяльність відповідача, неналежне виконання обов`язків, некоректність закриття та зупинення виконавчого провадження, котре вже було відкрито.

Водночас адміністративний позов не містить конкретних обставин спірних правовідносин та обґрунтування порушення прав, свобод, інтересів позивача відповідачем, зокрема, у чому полягає зміст конкретного порушення з боку саме Міністерства юстиції України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 228, Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції.

Водночас, відповідно до ст.ст. 1, 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві); відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відтак, спір безпосередньо пов`язаний з виконанням заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2021 року у справі №242/860/21 та постанови Донецького апеляційного суду від 28.12.2021 року, органом примусового виконання заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 липня 2021 року у справі №242/860/21 був Селидівський відділ ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який є самостійною юридичною особою, наділеною повноваженнями щодо примусового виконання рішень судів.

Ураховуючи викладене, питання визначення органу примусового виконання, тобто відповідача за адміністративним позовом, підлягає з`ясуванню до відкриття провадження в адміністративній справі, оскільки безпосередньо впливає на визначення предметної підсудності.

З огляду на викладене, позивачу необхідно уточнити відповідача за адміністративним позовом.

Поряд з цим, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 03.01.2024 року, згідно шрихкодового ідентифікатора поштового відправлення АТ «Укрпошта».

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, яка встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також згідно ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду поза межами строку встановленого Законом України «Про виконавче провадження» та не додано до позову заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до приписів ст. 25, ч. 1 ст. 26 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Дослідивши надані до адміністративного позову документи, суд встановив, що позивач не надав до суду документів, що підтверджують адресу його зареєстрованого місця проживання на території Донецької області, що унеможливлює визначення територіальної підсудності адміністративної справи Донецькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, не надано.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 КАС України у разі не усунення у визначений судом строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява буде повернута заявникові.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом:

- уточнення адміністративного позову у частині протиправності оскаржуваних дій відповідача;

- уточнення відповідача за адміністративним позовом.

- надання документів, що підтверджують зареєстроване місце проживання позивача;

- надання заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску;

- надання власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надання копій документів, долучених до позовної заяви належної якості, які дозволяють вільно читати їх.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки ://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко