Справа № 380/18771/22
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 рокусправа № 380/18771/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Желік О.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олівія Трейдінг» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Олівія Трейдінг» до Головного управління ДПС у Волинській області з урахуванням уточнених вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.11.2022 року №, винесене на підставі акту перевірки від 11.10.2022 року №5687/07-02/43963271 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Олівія Трейдінг» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету»;

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку та складено акт від 11.10.2022 №5687/07-02/43963271 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Олівія Трейдінг» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету». На підставі акта перевірки, ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.11.2022 № за формою «В3», яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ТОВ «Олівія Трейдінг».

ТОВ «Олівія Трейдінг» не погоджується із висновками, викладеними у акті перевірки та прийнятим податковим повідомленнями-рішеннями, вважає, що вони прийняті з порушенням вимог податкового законодавства є незаконними та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених господарських операцій, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

Зазначає, що перевіряємі документи під час перевірки в сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності підприємства. Висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, фактично обґрунтовано лише відсутністю у контрагентів необхідних умов для ведення господарської діяльності та несвоєчасне звітування, однак принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презюмується податковим законодавством, зокрема, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Наголошує, що податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження недобросовісності ТОВ «Олівія Трейдінг», як платника податків або можливої фіктивності його постачальників, як-от: пояснень посадових осіб щодо їх непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваних суб`єктів господарювання, судових рішень, вироків тощо, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Таким чином, позивач просить визнати протиправним і скасувати відповідне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, у якому він щодо задоволення позову заперечив. В обґрунтування такого зазначив, що на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 26.08.2022 №1360-п у період з 28.09.2022 по 04.10.2022 у приміщенні контролюючого органу за адресою м. Луцьк, Київський майдан 4, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Олівія Трейдінг» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт №5687/07-02/43963271 від 11.10.2022.

Керівнику ТОВ «Олівія Трейдінг» 28.09.2022 було направлено запит №1833/12/03-20-07-02-12 від 28.09.2022 про надання до перевірки документів та регістрів бухгалтерського обліку, що підтверджують дані податкової декларації (розрахунку) з ПДВ за січень 2022. Крім того, на адресу суб`єкта господарювання було надіслано лист №1970/12/03-20-07-02-12 від 03.10.2022 із вимогою провести в термін до 04.10.2022 інвентаризацію наявності товарно-матеріальних цінностей і устаткування.

Станом на 04.10.2022 інвентаризація не була проведена, та відповідно не надано матеріали інвентаризації наявності товарно-матеріальних цінностей і устаткування. На запит №1833/12/03-20-07-02-12 від 28.09.2022 відповідь також не надано.

Зазначає, що перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) за січень 2022 року неможливо підтвердити або спростувати показники рядка 19, у зв`язку із відсутністю первинних документів. Податкові зобов`язання по операціях на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою 20% за даними платника становлять 0 гривень (ряд. 1.1.Б Декларації), що неможливо підтвердити або спростувати у зв`язку із відсутністю первинних документів. За даними Декларації за січень 2022 року (рядок 2.1) операції з вивезення товарів за межі митної території України, які згідно з чинним законодавством оподатковуються податком за ставкою « 0» відсотків становлять 540212 гривень, що відповідає даним перевірки. Даний показник сформований за рахунок поставок зернових культур на експорт.

В ході проведення перевірки також встановлено, що відповідно до баз даних ДПС України суб`єкт господарювання формує податковий кредит по фінансово-господарських відносинах з контрагентом з ознаками «сумнівності», а саме із ТОВ «Компанія Астерія Агро» (), оскільки, відсутня реальність походження продукції до реального виробника, відсутня документація, що свідчить про відсутність реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Компанія Астерія Агро» та ТОВ «Олівія Трейдінг» щодо придбання зернових культур за період з 01.01.2021 по 31.01.2022.

Зазначає, що перевіркою неможливо зробити висновок щодо правомірності зазначення суми від`ємного значення у рядку 16.1 декларації з податку на додану вартість з урахуванням підпункту 69.29 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01 липня 2022 року №143) «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 29 червня 2022 року».

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) неможливо підтвердити або спростувати у зв`язку із обставинами описаними в п.3 акту перевірки, тому вході проведення перевірки встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування на суму ПДВ 12968543,00 гривень.

Наголошує на відсутності підстави для підтвердження законності декларування від`ємного значення та бюджетного відшкодування, яке виникло внаслідок придбання основних засобів та ТМЦ, зважаючи на неможливість підтвердження факту їх належного зберігання.

Відповідно п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу,

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

27.05.2022 вступив у дію Закон України від 26 травня 2022 року № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану».

Згідно п. 200.14. Податкового кодексу України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) виключено; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування

Перевіркою також неможливо підтвердити надходження ТМЦ, використання їх у господарській діяльності ТОВ «Олівія Трейдінг» та наявність залишків, оскільки станом на 04.10.2022 до перевірки не надано підтверджуючі документи.

За результатами проведеної перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.11.2022 №, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на суму 12968543 грн.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою судді від 28.12.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді від 02.01.2023 в справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.05.2023 забезпечено участь у підготовчих/судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 03.07.2023 забезпечено участь у підготовчих/судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовчому засіданні, що відбулось 04.07.2023, суд ухвалою без виходу до нарадчої кімнати постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 02.10.2023 забезпечено участь у підготовчих/судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні, що відбулось 14.11.2023, суд ухвалою без виходу до нарадчої кімнати постановив перейти до письмового провадження з метою подальшого розгляду справи та ухвалення рішення.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олівія Трейдінг» (далі- ТОВ «Олівія Трейдінг»/позивач) є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 43963271, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач на період проведення перевірки з 28.09.2022 по 04.10.2022 перебував на податковому обліку Головного управління ДПС у Миколаївській області. Наказом ДПС України від 09.06.2022 №311 до наказу ДПС від 28.03.2022 №173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» внесено зміни та закріплено виконання повноважень, передбачених положеннями про головні управління ДПС в областях, затверджених наказом №643, у роботі яких встановлено простій за іншим територіальним органом ДПС, а саме Головне управління ДПС у Миколаївській області закріплено за Головним управлінням ДПС у Волинській області. Станом на дату підписання акта перевірки (11.10.2022), перебуває в стані переходу до іншої ДПС (ГУ ДПС у Львівській області), про що зазначено в акті перевірки.

Фахівцями Головного управління ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, про що складено акт №5687/07-02/43963271 від 11.10.2022.

Згідно висновку акту перевірки встановлено порушення ТОВ «Олівія Трейдінг» п.200.1, абз. «б» п.200.4, п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування за січень 2022 в загальній сумі 12968543,00 гривень.

За результатами акту перевірки №5687/07-02/43963271 від 11.10.2022, Головним управленням ДПС у Волинській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.11.2022 форми «В3» № на суму відмови у бюджетному відшкодуванні за січень 2022 в розмірі 12968543,00 гривень.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його незаконним, безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч.1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Виключно законами України встановлюються, зокрема, податки і збори (п.1. ч.2 ст.92 Конституції України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 78.1 ст.78 ПК України передбачені підстави за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка.

Пунктами 78.2 78.9 ст.78 ПК України визначено, що обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Перевірка платника податків з питань повноти нарахування і сплати податків та зборів під час здійснення контрольованих операцій проводиться з урахуванням особливостей, визначених статтею 39 цього Кодексу.

Статтею 79 ПК України встановлені особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст.79 ПК України).

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (п.79.2 ст.79 ПК України).

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка (п.79.5 ст.79 ПК України).

Суд зазначає, що позивачем не оскаржується та не ставиться під сумнів підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, тому судом не досліджується питання підстав правомірності винесення наказу про проведення перевірки та дії вчинені під час проведення перевірки.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р. (далі - Порядок 727), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до підпункту 2 Пункт 4 розділу III Порядку 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

Суд зазначає, що в акті перевірки від 11.10.2022 №5687/07-02/43963271 зазначені передбачені Порядком № 727 порушення податкового законодавства, які були встановлені фахівцями Головного управління ДПС у Волинській області.

Статтею 44 ПК України передбачені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до абз. 2 п. 44.6 ст. 44 ПК України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Зі змісту акту перевірки від 11.10.2022 №5687/07-02/43963271 судом встановлено, що в ході перевірки ТОВ «Олівія Трейдінг» встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування на суму ПДВ 12968543,00 гривень, у зв`язку з тим, що перевіркою не підтверджено надходження ТМЦ, використання їх у господарській діяльності ТОВ «Олівія Трейдінг» та наявність залишків із здійснення операцій з придбання зернових культур на митній території України, оскільки до перевірки не надано підтверджуючі документи.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 ПК України.

Під постачанням товарів розуміється, зокрема передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

При цьому, відповідно до п.189.4 ст.189 ПК України базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому ст. 188 Податкового кодексу.

Дата збільшення податкових зобов`язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими статтями 187 і 198 Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань із постачання товарів/послуг згідно з п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку-дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а для послуг-дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Ураховуючи викладене, у комісіонера на дату першої з подій, визначених п.187.1 ст.187 ПК України, виникають податкові зобов`язання з ПДВ:

- з операції з реалізації товару, переданого йому на реалізацію комітентом в межах договору комісії, виходячи з бази оподаткування, визначеної п.189.4 ст.189 Кодексу;

- з послуг комісії, наданих комітенту в межах договору комісії, виходячи з бази оподаткування, визначеної ст.188 Кодексу.

За положеннями п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено ст. 198 ПК України.

Відповідно до п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За приписами п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Підпунктом 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) визначено статтею 200 ПК України.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

За змістом п. 200.4 цієї статті при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку.

Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, затверджено форму податкової декларації з податку на додану вартість; форму уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок; форму розрахунку податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Згідно з Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, додатками до декларації є: 1) розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) (додаток 1); 2) довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) (додаток 2); 3) розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (додаток 3 ); 4) заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4); 5) розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (додаток 5); 6) довідка (Д6) (додаток 6) подається платниками, які заповнюють рядок 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів; 7) розрахунок (перерахунок) частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (Д7) (додаток 7); 8) заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д8) (додаток 8); 9) розрахунок податкових зобов`язань за операціями, визначеними в статті 16-1 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України», та питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (ДС9) (додаток 9). Додатки додаються до декларацій за наявності подій, які підлягають відображенню у таких додатках.

В свою чергу, платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) - додаток 3 та (Д4) - додаток 4. Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість. Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) - додаток 3 переноситься до рядка 20.2 декларації.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що право на отримання бюджетного відшкодування у платника ПДВ виникає щодо суми, яку він фактично сплатив у попередніх податкових періодах, за наявності у нього від`ємного значення різниці між податковим зобов`язанням та податковим кредитом у поточному та попередньому податковому періоді, за умови наявності у платника податку належно оформлених податкових накладних та відсутності спору щодо реальності господарських операцій із поставки товарів, робіт, послуг.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладені положення, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

У відповідності до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 1 Закону №996-XIV, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно зі ст. 3 Закону №996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо дана подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені ч.2 ст.9 Закону №996-XIV, то дана обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Відповідно до вимог п. 2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Оскільки видаткова накладна використовується для обліку товарно-матеріальних цінностей та є документом первинного обліку відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV, то на виконання приписів закону та договірних домовленостей між сторонами щодо поставки товару, що зафіксовані в договорі поставки, були складені видаткові накладні.

Податкова накладна надається постачальником в електронному вигляді в порядку та строки, встановлені Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 у справі №380/12821/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №03 від 14.06.2021;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №7655/693271 від 13.09.2021;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №7654/963271 від 13.09.2021;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №704 від 30.11.2021;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №704 від 30.11.2021;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 10.02.2022;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 10.02.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 у справі №380/12821/22 досліджувалися господарські операції ТОВ «Олівія Трейдінг» з контрагентом ТОВ «Компанія Астерія Агро» за період вересень-жовтень 2021, які також досліджувались під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, яка зафіксована в акті перевірки від 11.10.2022 №5687/07-02/43963271 і стали підставою для висновку податковим органом щодо відмови в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2022 та підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 28.11.2022 № щодо відмови в бюджетному відшкодуванні в сумі 12968543,00 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судом не досліджується питання господарських операцій, які описані в рішенні Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/12821/22 від 12.07.2023, оскільки зазначені обставини встановлені та підтвердженні в судовому порядку, тому не підлягають доказуванню.

Таким чином, судовим рішенням у справі №380/12821/22 від 12.07.2023, яке набрало законної сили, підтверджено, що первинні документи, досліджені в ході судового розгляду складені за результатом фактично проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентом з дотриманням положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять достатні дані про зміст господарських операцій, їх учасників та підтверджують реальність здійснення таких операцій, а відтак позивачем правомірно сформовано дані податкового обліку за такими господарськими операціями.

Разом з тим, судом встановлено, що 01.06.2021 між ТОВ «Компанія Астерія Агро» як Постачальник та ТОВ «Олівія Трейдінг» як Покупець укладено договір поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА (т.3 а.с. 130-137), відповідно до якого Постачальник поставляє (продає) у власність Покупцеві, а Покупець приймає (придбає) та оплачує на умовах і протягом дії цього Договору продукцію, з якісними показниками, вказаними в додатку до цього договору. Асортимент, номенклатура, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки товару, місце прийому-передачі, строки оплати товару узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у додатках на окремі партії товару, які поставляються згідно цього Договору та становлять його невід`ємну частину.

Згідно п.1.2. Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА в ціну товару включено всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, в тому числі податок на додану вартість, вартість транспортування продукції до місця її передачі, а також інші витрати, якщо інше не передбачено додатком до Договору.

Відповідно до п.2.4. Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА загальна сума цього Договору сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару протягом дії цього Договору та узгодженої на нього ціни відповідно до додатків до Договору.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА встановлено, що місце поставки товару фіксується в тексті відповідного додатку до Договору. Постачальник здійснює поставку товару окремими партіями в строки вказані в додатках до Договору.

Факт здійснення поставки засвідчується видатковими накладними на партію товару, що підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору, про що свідчить п.3.4. Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА.

Згідно з додатком №ЯЧМ 15/08/21-ОТАА від 15.08.2021 до Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку ячменю українського походження, ненасіннєвого, насипом, врожаю 2021 року у кількості 550,000 метричних тон (+/-10%), за ціною 6123,92 грн./1т., загальною вартістю 3368156,00 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 128-129).

Відповідно додатку №ЯЧМ 28/09/21-ОТАА від 28.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку ячменю українського походження, ненасіннєвого, насипом, врожаю 2021 року у кількості 30,000 метричних тон (+/-10%), за ціною 7424,51 грн./1т., загальною вартістю 222732,30 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 126-127).

Додатком №ЯЧМ 30/09/21-ОТАА від 30.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку ячменю українського походження, ненасіннєвого, насипом, врожаю 2021 року у кількості 280,000 метричних тон (+/-10%), за ціною 7453,74 грн./1т., загальною вартістю 2087047,20 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 124-125).

Пунктом 3 додатку №ЯЧМ 15/08/21-ОТАА від 15.08.2021, №ЯЧМ 28/09/21-ОТАА від 28.09.2021, №ЯЧМ 30/09/21-ОТАА від 30.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021 визначено якісні показники ячменю.

Відповідно до п.4 додатку №ЯЧМ 15/08/21-ОТАА від 15.08.2021, №ЯЧМ 28/09/21-ОТАА від 28.09.2021, №ЯЧМ 30/09/21-ОТАА від 30.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021 Постачальник постачає товар партіями на умовах СРТ - ТОВ м. Миколаїв, ТОВ МСП «Ніка-Тера» /термінал ТОВ «Компанія «Євровнєшторг» та/або ТОВ «ЄВТ Грейн» та/або Миколаївський морський порт / Південний морський торговий термінал ТОВ «ТІС-Зерно» та/або Південний морський торговий термінал» ТОВ «ТІС-Міндобрива» / ТОВ «ІЗТ» в порту м. Чорноморськ» / ТОВ «М.В. Карго» / СП ТОВ «Трансбалктермінал» / ДП «Миколаївський морський торговельний порт, термінал «Нікморсервіс» / Одеський морський торговий порт ТОВ «Бруклін-Київ», (базис поставки відповідно до Інкотермс 2010).

Згідно п.8 додатку №ЯЧМ 15/08/21-ОТАА від 15.08.2021, №ЯЧМ 28/09/21-ОТАА від 28.09.2021, №ЯЧМ 30/09/21-ОТАА від 30.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, встановлений порядок оплати вартості товару: Можлива попередня оплата 86% за товар після надання постачальником рахунку-фактури. 14% від вартості партії продукції сплачується після реєстрації постачальником відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та остаточної поставки продукції.

На виконання умов Договору поставки продукції №ВПЯ 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, виписано видаткові накладні:

- №4223 від 28.09.2021 на загальну суму 225408,19 гривень, у тому числі сума ПДВ 27681,71 гривень;

- №4224 від 30.09.2021 на загальну суму 2121036,77 гривень, у тому числі сума ПДВ 260478,20 гривень;

- №4732 від 01.10.2021 на загальну суму 185150,95 гривень, у тому числі сума ПДВ 22737,84 гривень;

- №4733 від 01.10.2021 на загальну суму 937852,51 гривень, у тому числі сума ПДВ 115174,87 гривень;

- №4734 від 02.10.2021 на загальну суму 565121,99 гривень, у тому числі сума ПДВ 69400,95 гривень;

- №4735 від 03.10.2021 на загальну суму 402203,33 гривень, у тому числі сума ПДВ 49393,39 гривень;

- №4736 від 03.10.2021 на загальну суму 189415,56 гривень, у тому числі сума ПДВ 23261,56 гривень;

- №4737 від 04.10.2021 на загальну суму 348774,60 гривень, у тому числі сума ПДВ 42831,97 гривень;

- №4738 від 11.10.2021 на загальну суму 180664,16 гривень, у тому числі сума ПДВ 22186,83 гривень;

- №4742 від 14.10.2021 на загальну суму 179688,36 гривень, у тому числі сума ПДВ 22066,99 гривень;

- №5001 від 18.10.2021 на загальну суму 700381,93 гривень, у тому числі сума ПДВ 86011,82 гривень;

- №5028 від 22.10.2021 на загальну суму 206538,42 гривень, у тому числі сума ПДВ 25364,37 гривень;

- №5030 від 23.10.2021 на загальну суму 192748,99 гривень, у тому числі сума ПДВ 23670,93 гривень;

- №5031 від 23.10.2021 на загальну суму 442467,87 гривень, у тому числі сума ПДВ 54338,16 гривень;

- №5032 від 23.10.2021 на загальну суму 366552,84 гривень, у тому числі сума ПДВ 45015,26 гривень;

- №5033 від 23.10.2021 на загальну суму 208656,06 гривень, у тому числі сума ПДВ 25624,43 гривень;

- №5036 від 24.10.2021 на загальну суму 351626,89 гривень, у тому числі сума ПДВ 43182,25 гривень (т.4 а.с. 209-210; т.5 а.с. 73-79, 83, 87, 114, 116-119, 122).

Оплата зазначених операцій підтверджується платіжним дорученням №121 від 04.10.2021 на суму 3230368,01 гривень (т.5 а.с. 141).

01.06.2021 між ТОВ «Компанія Астерія Агро» як Постачальник та ТОВ «Олівія Трейдінг» як Покупець укладено договір поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА (т.3 а.с. 158-165), відповідно до якого Постачальник поставляє (продає) у власність Покупцеві, а Покупець приймає (придбає) та оплачує на умовах і протягом дії цього Договору продукцію, з якісними показниками, вказаними у додатку до цього договору. Асортимент, номенклатура, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки товару, місце прийому-передачі, строки оплати товару узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у додатках на окремі партії товару, які поставляються згідно цього Договору та становлять його невід`ємну частину.

Згідно п.1.2. Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА в ціну товару включено всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, в тому числі податок на додану вартість, вартість транспортування продукції до місця її передачі, а також інші витрати, якщо інше не передбачено додатком до Договору.

Відповідно до п.2.4. Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА загальна сума цього Договору сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару протягом дії цього Договору та узгодженої на нього ціни відповідно до додатків до Договору.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА встановлено, що місце поставки товару фіксується в тексті відповідного додатку до Договору. Постачальник здійснює поставку товару окремими партіями в строки вказані в додатках до Договору.

Факт здійснення поставки засвідчується видатковими накладними на партію товару, що підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору, про що свідчить п.3.4. Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА.

Згідно з додатком №ПШЕ 01/08/21-ОТАА від 01.08.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 2, 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 25 метричних тон (+/-10%), за ціною 7507,28 грн./1т.; 80 метричних тон (+/-10%), за ціною 6185,41 грн./1т.; 330 метричних тон (+/-10%), за ціною 5789,44 грн./1т.; 100 метричних тон (+/-10%), за ціною 7254,16 грн./1т. Всього 535 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 3318446,00 грн. (+/-10% без ПДВ) (т.3 а.с. 156-157).

Відповідно додатку №ПШЕ 02/08/21-ОТАА від 02.08.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 2, 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 365 метричних тон (+/-10%), за ціною 7335,09 грн./1т.; 1700 метричних тон (+/-10%), за ціною 6735,09 грн./1т.; 1000 метричних тон (+/-10%), за ціною 7071,06 грн./1т.; 25 метричних тон (+/-10%), за ціною 6815,92 грн./1т. Всього 3090 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 21368418,90 грн. (+/-10% без ПДВ) (т.3 а.с. 154-155).

Додатком №ПШЕ 03/08/21-ОТАА від 03.08.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 2, 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 30 метричних тон (+/-10%), за ціною 7178,56 грн./1т.; 180 метричних тон (+/-10%), за ціною 7507,28 грн./1т.; 100 метричних тон (+/-10%), за ціною 7080,30 грн./1т.; 500 метричних тон (+/-10%), за ціною 6211,80 грн./1т.; 1000 метричних тон (+/-10%), за ціною 7080,30 грн./1т. Всього 1810 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 12460897,20 грн. (+/-10% без ПДВ) (т.3 а.с. 152-153).

Згідно з додатком №ПШЕ 23/09/21-ОТАА від 23.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 2, 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 375,080 метричних тон (+/-10%), за ціною 8445,22 грн./1т.; 41,220 метричних тон (+/-10%), за ціною 8445,22 грн./1т.; 197,620 метричних тон (+/-10%), за ціною 8096,53 грн./1т. Всього 600,000 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 5115781,34 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 150-151).

Відповідно додатку №ПШЕ 23/09/21-ОТАА-1 від 23.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 181,000 метричних тон (+/-10%), за ціною 8355,37 грн./1т.; 102,200 метричних тон (+/-10%), за ціною 8131,00 грн./1т. Всього 280,000 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 2343310,17 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 148-149).

Додатком №ПШЕ 23/09/21-ОТАА-2 від 23.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 79,740 метричних тон (+/-10%), за ціною 8559,94 грн./1т.; 102,740 метричних тон (+/-10%), за ціною 8205,79 грн./1т. Всього 180,000 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 1525632,48 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 146-147).

Згідно з додатком №ПШЕ 24/09/21-ОТАА від 24.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 2, 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 808,700 метричних тон (+/-10%), за ціною 8440,34 грн./1т.; 517,860 метричних тон (+/-10%), за ціною 8440,43 грн./1т.; 449,880 метричних тон (+/-10%), за ціною 8051,61 грн./1т. Всього 1700,000 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 14818922,34 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 144-145).

Відповідно додатку №ПШЕ 24/09/21-ОТАА-1 від 24.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 2, 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 26,120 метричних тон (+/-10%), за ціною 8713,42 грн./1т.; 81,280 метричних тон (+/-10%), за ціною 8581,76 грн./1т.; 290,740 метричних тон (+/-10%), за ціною 8205,06 грн./1т. Всього 400,000 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 3310659,13 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 142-143).

Додатком №ПШЕ 25/09/21-ОТАА від 25.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 2, 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 56,220 метричних тон (+/-10%), за ціною 8350,66 грн./1т.; 272,780 метричних тон (+/-10%), за ціною 8350,66 грн./1т.; 93,960 метричних тон (+/-10%), за ціною 7984,38 грн./1т. Всього 420,000 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 3497579,48 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 140-141).

Згідно з додатком №ПШЕ 25/09/21-ОТАА від 25.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, сторони погодили поставку пшениці 2, 3, 4 класу українського походження, врожаю 2021 року у кількості: 28,260 метричних тон (+/-10%), за ціною 8611,63 грн./1т.; 179,100 метричних тон (+/-10%), за ціною 8565,30 грн./1т.; 27,220 метричних тон (+/-10%), за ціною 8163,60 грн./1т. Всього 230,000 метричних тон (+/-10%), загальною сумою 1999623,09 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 138-139).

Пунктом 3 додатку №ПШЕ 01/08/21-ОТАА від 01.08.2021, №ПШЕ 02/08/21-ОТАА від 02.08.2021, №ПШЕ 03/08/21-ОТАА від 03.08.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА від 23.09.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА-1 від 23.09.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА-2 від 23.09.2021, №ПШЕ 24/09/21-ОТАА від 24.09.2021, №ПШЕ 24/09/21-ОТАА-1 від 24.09.2021, №ПШЕ 25/09/21-ОТАА від 25.09.2021, №ПШЕ 25/09/21-ОТАА від 25.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021 визначено якісні показники пшениці кожного класу.

Відповідно до п.4 додатку №ПШЕ 01/08/21-ОТАА від 01.08.2021, №ПШЕ 02/08/21-ОТАА від 02.08.2021, №ПШЕ 03/08/21-ОТАА від 03.08.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА від 23.09.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА-1 від 23.09.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА-2 від 23.09.2021, №ПШЕ 24/09/21-ОТАА від 24.09.2021, №ПШЕ 24/09/21-ОТАА-1 від 24.09.2021, №ПШЕ 25/09/21-ОТАА від 25.09.2021, №ПШЕ 25/09/21-ОТАА від 25.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021 Постачальник постачає товар партіями на умовах СРТ та/або DAP та/або DAT - ТОВ МСП «Ніка-Тера» та/або ТОВ «Компанія «Євровнєшторг» та/або ТОВ «ЄВТ Грейн» та/або Миколаївський морський порт та/або Південний морський торговий термінал ТОВ «ТІС-Зерно» та/або Південний морський торговий термінал» ТОВ «ТІС-Міндобрива» та/або ТОВ «ІЗТ» в порту м. Чорноморськ» та/або ТОВ «М.В. Карго» та/або СП ТОВ «Трансбалктермінал» (Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 58) та/або Миколаївський морський торговельний порт та/або ТОВ «Бруклін-Київ», Одеський морський торговий порт (базис поставки відповідно до Інкотермс 2010).

Згідно п.8 додатку №ПШЕ 01/08/21-ОТАА від 01.08.2021, №ПШЕ 02/08/21-ОТАА від 02.08.2021, №ПШЕ 03/08/21-ОТАА від 03.08.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА від 23.09.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА-1 від 23.09.2021, №ПШЕ 23/09/21-ОТАА-2 від 23.09.2021, №ПШЕ 24/09/21-ОТАА від 24.09.2021, №ПШЕ 24/09/21-ОТАА-1 від 24.09.2021, №ПШЕ 25/09/21-ОТАА від 25.09.2021, №ПШЕ 25/09/21-ОТАА від 25.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, встановлений порядок оплати вартості товару: Можлива попередня оплата 86% за товар після надання постачальником рахунку-фактури. 14% від вартості партії продукції сплачується після реєстрації постачальником відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та остаточної поставки продукції.

На виконання умов Договору поставки продукції №ВПП 01/06/21-ОТАА від 01.06.2021, виписано видаткові накладні:

- №4225 від 24.09.2021 на загальну суму 590317,62 гривень, у тому числі сума ПДВ 72495,15 гривень;

- №4226 від 24.09.2021 на загальну суму 353787,95 гривень, у тому числі сума ПДВ 43447,64 гривень;

- №4227 від 25.09.2021 на загальну суму 1111930,84 гривень, у тому числі сума ПДВ 136552,91 гривень;

- №4228 від 25.09.2021 на загальну суму 533016,90 гривень, у тому числі сума ПДВ 65458,22 гривень;

- №4229 від 26.09.2021 на загальну суму 243364,62 гривень, у тому числі сума ПДВ 29886,88 гривень;

- №4230 від 26.09.2021 на загальну суму 697525,48 гривень, у тому числі сума ПДВ 85661,02 гривень;

- №4231 від 26.09.2021 на загальну суму 222213,11 гривень, у тому числі сума ПДВ 27289,33 гривень;

- №4232 від 26.09.2021 на загальну суму 444387,62 гривень, у тому числі сума ПДВ 54573,92 гривень;

- №4233 від 26.09.2021 на загальну суму 3838668,18 гривень, у тому числі сума ПДВ 471415,39 гривень;

- №4234 від 26.09.2021 на загальну суму 211683,81 гривень, у тому числі сума ПДВ 25996,26 гривень;

- №4236 від 26.09.2021 на загальну суму 2723246,48 гривень, у тому числі сума ПДВ 334433,78 гривень;

- №4237 від 26.09.2021 на загальну суму 348112,08 гривень, у тому числі сума ПДВ 42750,61 гривень;

- №4238 від 26.09.2021 на загальну суму 564321,55 гривень, у тому числі сума ПДВ 69302,65 гривень;

- №4239 від 26.09.2021 на загальну суму 948000,03 гривень, у тому числі сума ПДВ 116421,06 гривень;

- №4240 від 26.09.2021 на загальну суму 227594,50 гривень, у тому числі сума ПДВ 27950,20 гривень;

- №4241 від 26.09.2021 на загальну суму 750212,12 гривень, у тому числі сума ПДВ 92131,31 гривень;

- №4243 від 27.09.2021 на загальну суму 451219,95 гривень, у тому числі сума ПДВ 55412,98 гривень;

- №4244 від 27.09.2021 на загальну суму 1100790,69 гривень, у тому числі сума ПДВ 135184,82 гривень;

- №4245 від 27.09.2021 на загальну суму 584071,76 гривень, у тому числі сума ПДВ 71728,11 гривень;

- №4246 від 27.09.2021 на загальну суму 1708325,50 гривень, у тому числі сума ПДВ 209794,36 гривень;

- №4247 від 27.09.2021 на загальну суму 333980,98 гривень, у тому числі сума ПДВ 41015,21 гривень;

- №4248 від 27.09.2021 на загальну суму 471481,54 гривень, у тому числі сума ПДВ 57901,24 гривень;

- №4250 від 27.09.2021 на загальну суму 469474,08 гривень, у тому числі сума ПДВ 57654,71 гривень;

- №4251 від 27.09.2021 на загальну суму 2277892,93 гривень, у тому числі сума ПДВ 279741,24 гривень;

- №4252 від 28.09.2021 на загальну суму 916486,97 гривень, у тому числі сума ПДВ 112551,03 гривень;

- №4254 від 28.09.2021 на загальну суму 195493,21 гривень, у тому числі сума ПДВ 24007,94 гривень;

- №4255 від 28.09.2021 на загальну суму 420210,30 гривень, у тому числі сума ПДВ 51604,77 гривень;

- №4256 від 29.09.2021 на загальну суму 848238,98 гривень, у тому числі сума ПДВ 104169,70 гривень;

- №4257 від 29.09.2021 на загальну суму 361246,70 гривень, у тому числі сума ПДВ 44363,63 гривень;

- №4258 від 29.09.2021 на загальну суму 2450906,92 гривень, у тому числі сума ПДВ 300988,57 гривень;

- №4259 від 29.09.2021 на загальну суму 1176179,90 гривень, у тому числі сума ПДВ 144443,15 гривень;

- №4261 від 30.09.2021 на загальну суму 166338,11 гривень, у тому числі сума ПДВ 20427,49 гривень;

- №4262 від 30.09.2021 на загальну суму 339470,61 гривень, у тому числі сума ПДВ 41689,37 гривень;

- №4264 від 30.09.2021 на загальну суму 211088,15 гривень, у тому числі сума ПДВ 25923,11 гривень;

- №4265 від 30.09.2021 на загальну суму 342969,05 гривень, у тому числі сума ПДВ 42119,01 гривень;

- №4266 від 30.09.2021 на загальну суму 210888,76 гривень, у тому числі сума ПДВ 25898,62 гривень;

- №4497 від 01.10.2021 на загальну суму 221327,93 гривень, у тому числі сума ПДВ 27180,62 гривень;

- №4498 від 01.10.2021 на загальну суму 248915,16 гривень, у тому числі сума ПДВ 30568,53 гривень;

- №4499 від 01.10.2021 на загальну суму 943104,82 гривень, у тому числі сума ПДВ 115819,89 гривень;

- №4500 від 02.10.2021 на загальну суму 469909,58 гривень, у тому числі сума ПДВ 57708,19 гривень;

- №4501 від 02.10.2021 на загальну суму 205974,74 гривень, у тому числі сума ПДВ 25295,14 гривень;

- №4502 від 03.10.2021 на загальну суму 462098,01 гривень, у тому числі сума ПДВ 56748,88 гривень;

- №4503 від 03.10.2021 на загальну суму 479017,97 гривень, у тому числі сума ПДВ 58826,77 гривень;

- №4504 від 03.10.2021 на загальну суму 228031,87 гривень, у тому числі сума ПДВ 28003,91 гривень;

- №4505 від 04.10.2021 на загальну суму 740648,87 гривень, у тому числі сума ПДВ 90956,88 гривень;

- №4506 від 06.10.2021 на загальну суму 230398,05 гривень, у тому числі сума ПДВ 28294,50 гривень;

- №4507 від 06.10.2021 на загальну суму 199818,38 гривень, у тому числі сума ПДВ 24539,10 гривень;

- №4508 від 07.10.2021 на загальну суму 178561,11 гривень, у тому числі сума ПДВ 21928,56 гривень;

- №4509 від 09.10.2021 на загальну суму 221044,28 гривень, у тому числі сума ПДВ 27145,79 гривень;

- №4510 від 09.10.2021 на загальну суму 208313,74 гривень, у тому числі сума ПДВ 25582,39 гривень;

- №4511 від 09.10.2021 на загальну суму 420316,50 гривень, у тому числі сума ПДВ 51617,82 гривень;

- №4512 від 09.10.2021 на загальну суму 190567,19 гривень, у тому числі сума ПДВ 23402,99 гривень;

- №4513 від 10.10.2021 на загальну суму 663202,92 гривень, у тому числі сума ПДВ 81445,97 гривень;

- №4514 від 11.10.2021 на загальну суму 403493,53 гривень, у тому числі сума ПДВ 49551,84 гривень;

- №4515 від 11.10.2021 на загальну суму 451442,34 гривень, у тому числі сума ПДВ 55440,29 гривень;

- №4516 від 11.10.2021 на загальну суму 189182,89 гривень, у тому числі сума ПДВ 23232,99 гривень;

- №4517 від 11.10.2021 на загальну суму 205542,25 гривень, у тому числі сума ПДВ 25242,03 гривень;

- №4518 від 12.10.2021 на загальну суму 896345,60 гривень, у тому числі сума ПДВ 110077,53 гривень;

- №4519 від 13.10.2021 на загальну суму 2446218,60 гривень, у тому числі сума ПДВ 300412,81 гривень;

- №4520 від 14.10.2021 на загальну суму 392782,63 гривень, у тому числі сума ПДВ 48236,46 гривень;

- №4521 від 14.10.2021 на загальну суму 687249,35 гривень, у тому числі сума ПДВ 84399,04 гривень;

- №4522 від 14.10.2021 на загальну суму 206418,48 гривень, у тому числі сума ПДВ 25349,64 гривень;

- №4523 від 14.10.2021 на загальну суму 451475,08 гривень, у тому числі сума ПДВ 55444,31 гривень;

- №4524 від 14.10.2021 на загальну суму 617512,73 гривень, у тому числі сума ПДВ 75834,90 гривень;

- №4525 від 15.10.2021 на загальну суму 211713,79 гривень, у тому числі сума ПДВ 25999,94 гривень;

- №4526 від 15.10.2021 на загальну суму 434912,93 гривень, у тому числі сума ПДВ 53410,36 гривень;

- №4527 від 15.10.2021 на загальну суму 901396,12 гривень, у тому числі сума ПДВ 110697,77 гривень;

- №4684 від 01.10.2021 на загальну суму 1381346,60 гривень, у тому числі сума ПДВ 169639,06 гривень;

- №4685 від 01.10.2021 на загальну суму 224674,48 гривень, у тому числі сума ПДВ 27591,60 гривень;

- №4686 від 01.10.2021 на загальну суму 219873,45 гривень, у тому числі сума ПДВ 27002,00 гривень;

- №4687 від 02.10.2021 на загальну суму 694709,32 гривень, у тому числі сума ПДВ 85315,18 гривень;

- №4688 від 03.10.2021 на загальну суму 488489,61 гривень, у тому числі сума ПДВ 59989,95 гривень;

- №4689 від 03.10.2021 на загальну суму 227658,11 гривень, у тому числі сума ПДВ 27958,01 гривень;

- №4690 від 03.10.2021 на загальну суму 222890,25 гривень, у тому числі сума ПДВ 27372,49 гривень;

- №4691 від 04.10.2021 на загальну суму 203655,95 гривень, у тому числі сума ПДВ 25010,38 гривень;

- №4692 від 04.10.2021 на загальну суму 214065,52 гривень, у тому числі сума ПДВ 26288,75 гривень;

- №4693 від 04.10.2021 на загальну суму 251877,07 гривень, у тому числі сума ПДВ 30932,27 гривень;

- №4694 від 06.10.2021 на загальну суму 209064,90 гривень, у тому числі сума ПДВ 25674,64 гривень;

- №4697 від 06.10.2021 на загальну суму 662476,45 гривень, у тому числі сума ПДВ 81356,76 гривень;

- №4698 від 06.10.2021 на загальну суму 208153,59 гривень, у тому числі сума ПДВ 25562,72 гривень;

- №4699 від 07.10.2021 на загальну суму 215633,57 гривень, у тому числі сума ПДВ 26481,32 гривень;

- №4700 від 07.10.2021 на загальну суму 438806,54 гривень, у тому числі сума ПДВ 53888,52 гривень;

- №4701 від 07.10.2021 на загальну суму 1211068,33 гривень, у тому числі сума ПДВ 148727,69 гривень;

- №4702 від 10.10.2021 на загальну суму 220169,31 гривень, у тому числі сума ПДВ 27038,34 гривень;

- №4703 від 10.10.2021 на загальну суму 1840649,88 гривень, у тому числі сума ПДВ 226044,72 гривень;

- №4704 від 11.10.2021 на загальну суму 218799,66 гривень, у тому числі сума ПДВ 26870,13 гривень;

- №4705 від 12.10.2021 на загальну суму 423046,92 гривень, у тому числі сума ПДВ 51953,13 гривень;

- №4706 від 12.10.2021 на загальну суму 1207756,15 гривень, у тому числі сума ПДВ 148320,93 гривень;

- №4707 від 13.10.2021 на загальну суму 212623,43 гривень, у тому числі сума ПДВ 26111,65 гривень;

- №4708 від 14.10.2021 на загальну суму 612228,17 гривень, у тому числі сума ПДВ 75185,92 гривень;

- №4709 від 14.10.2021 на загальну суму 2409436,64 гривень, у тому числі сума ПДВ 295895,73 гривень;

- №4710 від 14.10.2021 на загальну суму 1752935,26 гривень, у тому числі сума ПДВ 215272,75 гривень;

- №4711 від 15.10.2021 на загальну суму 1196906,75 гривень, у тому числі сума ПДВ 146988,55 гривень;

- №4712 від 15.10.2021 на загальну суму 662398,70 гривень, у тому числі сума ПДВ 81347,21 гривень;

- №4713 від 15.10.2021 на загальну суму 238947,66 гривень, у тому числі сума ПДВ 29344,45 гривень;

- №4714 від 16.10.2021 на загальну суму 866590,22 гривень, у тому числі сума ПДВ 106423,36 гривень;

- №4715 від 16.10.2021 на загальну суму 1097004,97 гривень, у тому числі сума ПДВ 134719,91 гривень;

- №4717 від 16.10.2021 на загальну суму 885576,36 гривень, у тому числі сума ПДВ 108754,99 гривень;

- №4718 від 17.10.2021 на загальну суму 240204,75 гривень, у тому числі сума ПДВ 29498,83 гривень;

- №4719 від 17.10.2021 на загальну суму 1363258,12 гривень, у тому числі сума ПДВ 167417,66 гривень;

- №4720 від 17.10.2021 на загальну суму 207963,78 гривень, у тому числі сума ПДВ 25539,41 гривень;

- №4721 від 18.10.2021 на загальну суму 207546,44 гривень, у тому числі сума ПДВ 25488,16 гривень;

- №4722 від 18.10.2021 на загальну суму 452186,55 гривень, у тому числі сума ПДВ 55531,68 гривень;

- №4723 від 18.10.2021 на загальну суму 878516,91 гривень, у тому числі сума ПДВ 107888,04 гривень;

- №4724 від 18.10.2021 на загальну суму 639068,34 гривень, у тому числі сума ПДВ 78482,08 гривень;

- №4725 від 19.10.2021 на загальну суму 226442,45 гривень, у тому числі сума ПДВ 27808,72 гривень;

- №4726 від 19.10.2021 на загальну суму 864597,06 гривень, у тому числі сума ПДВ 106178,59 гривень;

- №4727 від 19.10.2021 на загальну суму 1269087,06 гривень, у тому числі сума ПДВ 155852,80 гривень;

- №4728 від 20.10.2021 на загальну суму 446599,70 гривень, у тому числі сума ПДВ 54845,58 гривень;

- №4729 від 21.10.2021 на загальну суму 215409,77 гривень, у тому числі сума ПДВ 26453,83 гривень;

- №4730 від 21.10.2021 на загальну суму 224759,88 гривень, у тому числі сума ПДВ 27602,09 гривень;

- №4998 від 12.10.2021 на загальну суму 613403,70 гривень, у тому числі сума ПДВ 75330,28 гривень;

- №4999 від 12.10.2021 на загальну суму 598986,51 гривень, у тому числі сума ПДВ 73559,75 гривень;

- №5000 від 16.10.2021 на загальну суму 694486,18 гривень, у тому числі сума ПДВ 85287,78 гривень;

- №5002 від 18.10.2021 на загальну суму 226877,88 гривень, у тому числі сума ПДВ 27862,20 гривень;

- №5003 від 18.10.2021 на загальну суму 228287,87 гривень, у тому числі сума ПДВ 28035,35 гривень;

- №5004 від 20.10.2021 на загальну суму 1052625,49 гривень, у тому числі сума ПДВ 129269,80 гривень;

- №5005 від 22.10.2021 на загальну суму 234919,42 гривень, у тому числі сума ПДВ 28849,75 гривень;

- №5006 від 22.10.2021 на загальну суму 221379,36 гривень, у тому числі сума ПДВ 27186,94 гривень;

- №5007 від 22.10.2021 на загальну суму 660323,17 гривень, у тому числі сума ПДВ 81092,32 гривень;

- №5008 від 22.10.2021 на загальну суму 228989,76 гривень, у тому числі сума ПДВ 28121,55 гривень;

- №5009 від 22.10.2021 на загальну суму 456620,83 гривень, у тому числі сума ПДВ 56076,24 гривень;

- №5010 від 22.10.2021 на загальну суму 222939,02 гривень, у тому числі сума ПДВ 27378,48 гривень;

- №5011 від 22.10.2021 на загальну суму 655039,53 гривень, у тому числі сума ПДВ 80443,45 гривень;

- №5012 від 22.10.2021 на загальну суму 220903,74 гривень, у тому числі сума ПДВ 27128,53 гривень;

- №5013 від 22.10.2021 на загальну суму 224417,09 гривень, у тому числі сума ПДВ 27559,99 гривень;

- №5014 від 23.10.2021 на загальну суму 1834226,81 гривень, у тому числі сума ПДВ 225255,92 гривень;

- №5015 від 23.10.2021 на загальну суму 212846,42 гривень, у тому числі сума ПДВ 26139,03 гривень;

- №5016 від 23.10.2021 на загальну суму 235024,94 гривень, у тому числі сума ПДВ 28862,71 гривень;

- №5017 від 23.10.2021 на загальну суму 613403,70 гривень, у тому числі сума ПДВ 75330,28 гривень;

- №5018 від 23.10.2021 на загальну суму 1221797,88 гривень, у тому числі сума ПДВ 150045,35 гривень;

- №5019 від 24.10.2021 на загальну суму 875216,68 гривень, у тому числі сума ПДВ 107482,75 гривень;

- №5020 від 24.10.2021 на загальну суму 474298,33 гривень, у тому числі сума ПДВ 58247,16 гривень;

- №5021 від 24.10.2021 на загальну суму 686223,50 гривень, у тому числі сума ПДВ 84273,06 гривень;

- №5022 від 24.10.2021 на загальну суму 202829,79 гривень, у тому числі сума ПДВ 24908,92 гривень;

- №5023 від 25.10.2021 на загальну суму 445913,14 гривень, у тому числі сума ПДВ 54761,26 гривень;

- №5024 від 25.10.2021 на загальну суму 223581,36 гривень, у тому числі сума ПДВ 27457,36 гривень;

- №5025 від 26.10.2021 на загальну суму 1213349,00 гривень, у тому числі сума ПДВ 149007,77 гривень;

- №5026 від 30.10.2021 на загальну суму 613936,11 гривень, у тому числі сума ПДВ 75395,66 гривень (т.4 а.с. 211-246, 248-250; т.5 а.с. 1-72, 84-86, 88-112).

Оплата зазначених операцій підтверджується платіжними дорученнями:

- №120 від 04.10.2021 на суму 10500000,00 гривень;

- №119 від 04.10.2021 на суму 10600000,00 гривень;

- №118 від 04.10.2021 на суму 10700000,00 гривень;

- №117 від 04.10.2021 на суму 11293447,47 гривень;

- №148 від 12.10.2021 на суму 3800000,00 гривень (т.5 а.с. 142-146).

01.09.2021 між ТОВ «Компанія Астерія Агро» як Постачальник та ТОВ «Олівія Трейдінг» як Покупець укладено договір поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА (т.3 а.с. 168-175), відповідно до якого Постачальник поставляє (продає) у власність Покупцеві, а Покупець приймає (придбає) та оплачує на умовах і протягом дії цього Договору продукцію, з якісними показниками, вказаними у додатку до цього договору. Асортимент, номенклатура, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки товару, місце прийому-передачі, строки оплати товару узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у додатках на окремі партії товару, які поставляються згідно цього Договору та становлять його невід`ємну частину.

Згідно п.1.2. Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА в ціну товару включено всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, в тому числі податок на додану вартість, вартість транспортування продукції до місця її передачі, а також інші витрати, якщо інше не передбачено додатком до Договору.

Відповідно до п.2.4. Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА загальна сума цього Договору сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару протягом дії цього Договору та узгодженої на нього ціни відповідно до додатків до Договору.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА встановлено, що місце поставки товару фіксується в тексті відповідного додатку до Договору. Постачальник здійснює поставку товару окремими партіями в строки вказані в додатках до Договору.

Факт здійснення поставки засвідчується видатковими накладними на партію товару, що підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору, про що свідчить п.3.4. Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА.

Згідно з додатком №КУК 23/09/21-ОТАА від 23.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА від 01.09.2021, сторони погодили поставку кукурудзи українського походження, ненасіннєвого, насипом, врожаю 2021 року у кількості 330,000 метричних тон (+/-10%), за ціною 7521,41 грн./1т., загальною вартістю 2482065,30 грн. (+/-10% з ПДВ) (т.3 а.с. 166-167).

Пунктом 3 додатку №КУК 23/09/21-ОТАА від 23.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА від 01.09.2021 визначено якісні показники кукурудзи.

Відповідно до п.4 додатку №КУК 23/09/21-ОТАА від 23.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА від 01.09.2021 Постачальник постачає товар партіями на умовах СРТ та/або DAP та/або DAT - м. Миколаїв, ТОВ МСП «Ніка-Тера» /термінал ТОВ «Компанія «Євровнєшторг» та/або ТОВ «ЄВТ Грейн» та/або Миколаївський морський порт / Південний морський торговий термінал ТОВ «ТІС-Зерно» та/або Південний морський торговий термінал» ТОВ «ТІС-Міндобрива» / ТОВ «ІЗТ» в порту м. Чорноморськ» / ТОВ «М.В. Карго» / СП ТОВ «Трансбалктермінал» / ДП «Миколаївський морський торговельний порт, термінал «Нікморсервіс» / Одеський морський торговий порт ТОВ «Бруклін-Київ», (базис поставки відповідно до Інкотермс 2010).

Згідно п.8 додатку №КУК 23/09/21-ОТАА від 23.09.2021 до Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА від 01.09.2021, встановлений порядок оплати вартості товару: Можлива попередня оплата 86% за товар після надання постачальником рахунку-фактури. 14% від вартості партії продукції сплачується після реєстрації постачальником відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та остаточної поставки продукції.

На виконання умов Договору поставки продукції №ВПК 01/09/21-ОТАА від 01.09.2021, виписано видаткові накладні:

- №4219 від 23.09.2021 на загальну суму 188787,44 гривень, у тому числі сума ПДВ 23184,42 гривень;

- №4220 від 24.09.2021 на загальну суму 809003,10 гривень, у тому числі сума ПДВ 99351,26 гривень;

- №4221 від 25.09.2021 на загальну суму 1094666,33 гривень, у тому числі сума ПДВ 134432,71 гривень;

- №4222 від 30.09.2021 на загальну суму 417287,95 гривень, у тому числі сума ПДВ 51245,89 гривень;

- №4496 від 15.10.2021 на загальну суму 369177,57 гривень, у тому числі сума ПДВ 45337,60 гривень;

- №4739 від 18.10.2021 на загальну суму 188820,24 гривень, у тому числі сума ПДВ 23188,45 гривень;

- №4740 від 19.10.2021 на загальну суму 428609,25 гривень, у тому числі сума ПДВ 52636,22 гривень;

- №4741 від 20.10.2021 на загальну суму 166191,40 гривень, у тому числі сума ПДВ 20409,47 гривень;

- №5027 від 22.10.2021 на загальну суму 636751,81 гривень, у тому числі сума ПДВ 78197,59 гривень;

- №5029 від 23.10.2021 на загальну суму 192449,60 гривень, у тому числі сума ПДВ 23634,16 гривень;

- №5034 від 24.10.2021 на загальну суму 656109,83 гривень, у тому числі сума ПДВ 80574,89 гривень;

- №5035 від 24.10.2021 на загальну суму 179785,63 гривень, у тому числі сума ПДВ 22078,94 гривень;

- №5037 від 25.10.2021 на загальну суму 221347,82 гривень, у тому числі сума ПДВ 27183,07 гривень;

- №5038 від 25.10.2021 на загальну суму 1931383,49 гривень, у тому числі сума ПДВ 237187,45 гривень;

- №5039 від 26.10.2021 на загальну суму 668803,61 гривень, у тому числі сума ПДВ 82133,78 гривень;

- №5040 від 26.10.2021 на загальну суму 227887,14 гривень, у тому числі сума ПДВ 27986,14 гривень;

- №5041 від 26.10.2021 на загальну суму 760421,10 гривень, у тому числі сума ПДВ 93385,05 гривень;

- №5042 від 28.10.2021 на загальну суму 226938,92 гривень, у тому числі сума ПДВ 27869,69 гривень (т.4 а.с. 205-208, 247; т.5 а.с. 80-82, 113, 115, 120-121, 123-128).

Судом встановлено, що зазначені договори з постачання товару (зернових культур) укладалися позивачем для подальшої реалізації зернових культур на експорт.

Одержану від контрагента продукцію ТОВ «Олівія Трейдінг» реалізував АГРО БОРД ЕООД (Болгарія), що підтверджується відповідними контрактами GSS 18/02/21-ОТ від 18.02.2021, №GSW-01/07/21-OT від 01.07.2021, додатковими угодами, специфікаціями до них та виписаними на їх підставі інвойсами (т.1 а.с. 185, 188, 191, 194, 197, 200, 203, 206, 209, 212, ; т.2 а.с. 37, 40, 43, 46, 169-250; т.3 а.с. 1-17, 21-123).

До матеріалів справи також долучено копії митних декларацій щодо поставки від позивача контрагенту-нерезиденту ячменю, кукурудзи та пшениці (т.1 а.с. 143-184, 186-187, 189-190, 192-193, 195-196, 198-199, 201-202, 204-205, 207-208, 210-211, 213-250; т.2 а.с. 1-36, 38-39, 41-42, 44-45, 47-168; т.3 а.с. 18-20, ).

Факти експорту контролюючим органом не заперечуються.

Також судом встановлено, що ТОВ «Олівія Трейдінг» з метою реалізації міжнародних контрактів уклав наступні договори:

- про надання послуг №531/НТЛ/П-21 від 30.07.2021 з ТОВ «Ніка Транс Логістика» як Виконавець, відповідно до якого Замовник (позивач) передає зернові культури: пшеницю 2, 3, 4 класу, ячмінь 3 класу, кукурудзу 3 класу (зерно), а Виконавець сприяє в організації робіт з доведення зерна до експортних кондицій на умовах, визначених цим Договором. Зерно надходить навалом з ТОВ «МСП Ніка-Тера» за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23 (т.3 а.с. 178-180). Згідно з додатком №1 до договору від 30.07.2021 сторони домовилися здійснювати сприяння в організації робіт з доведення зерна до експортних кондицій відповідно до тарифів, вказаних у договорі за сприяння в організації робіт з сушіння, сприяння організації робіт з очищення, сприяння в організації робіт з очищення від амброзії (т.3 а.с. 181). Додатковою угодою №1 від 01.10.2021 до договору про надання послуг №531/НТЛ/П-21 від 30.07.2021 сторони вирішили змінити ціни на послуги та викладено додаток №1 до договору про надання послуг №531/НТЛ/П-21 від 30.07.2021 у новій редакції (т.3 а.с. 176-177);

- договір доручення №22/10-О від 22.10.2021 з ДП «Юран» ТОВ «ДП Юрол» як Повірений, відповідно до якого Довіритель (позивач) доручає, а Повірений діє на підставі «дозволу на провадження митної брокерської діяльності», що підтверджується «Витягом з реєстру митних брокерів», приймає на себе зобов`язання та всі функції, пов`язані з митним оформленням вантажів Довірителя (т.3 а.с. 186-189).

Виконання Договору доручення №22/10-О від 22.10.2021 підтверджується рахунками та актами виконаних робіт (т.3 а.с. 182-185);

- договір доручення №2020-15/91-881 від 23.07.2021 з Чорноморським підприємством Одеської регіональної торгово-промислової палати як Виконавець, відповідно до якого Виконавець надає Замовнику (позивачу) послуги митного брокера щодо митного оформлення вантажів Замовника, що переміщуються через митний кордон України (т.3 а.с. 190-191).

Згідно з додатком від 23.07.2021 до договору доручення №2020-15/91-881 від 23.07.2021 сторони погодили вартість робіт (т.3 а.с. 192).

Виконання Договору доручення №2020-15/91-881 від 23.07.2021 підтверджується рахунками на оплату по замовленню та актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (т.3 а.с. 193-214);

- договір доручення №2707-О на брокерське обслуговування і декларування від 27.07.2021 з ТОВ «Компанія Транско» як Повірений, відповідно до якого Довіритель (позивач) доручає, а Повірений бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок і за дорученням Довірителя самостійно здійснювати операції з декларування вантажів (т.3 а.с. 215-217). Згідно з додатком №1 від 27.07.2021 до договору доручення №2707-О сторони поголи вартість послуг (т.3 а.с. 218). Згідно з додатком №2 від 27.07.2021 до договору доручення №2707-О сторони дійшли згоди про те, що Довіритель доручає, а Повірений бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок і за дорученням Довірителя організовувати послуги, які здійснює ТОВ «МСП Ніка-Тера» з вантажем Довірителя за тарифами у додатку за сушіння, очистку, доробку від амброзії (т.3 а.с. 219-220).

На підтвердження операцій за Договором доручення №2707-О на брокерське обслуговування і декларування від 27.07.2021 надано рахунки-фактури та акти про прийом виконаних робіт (т.3 а.с. 221-228; т.4 а.с. 134-137);

- договір №38-ТБ на виконання послуг по декларуванню та митному оформленню предметів, що переміщуються через митний кордон України від 11.10.2021 з ТОВ «Транспортно-експедиторська компанія «Зектер» як Декларант, відповідно до якого Декларант за винагороду здійснює від свого імені та за рахунок Клієнта (позивач) представлення інтересів Клієнта в митних органах, оформляючи необхідну документацію, а так само як і здійснюючи інші дії, необхідні для належного проходження митної процедури (т.3 а.с. 231-233).

Виконання Договору №38-ТБ від 11.10.2021 підтверджується рахунком та актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (т.3 а.с. 229-230);

- договір №РБ/084-21 на брокерські митні послуги від 22.07.2021 з ТОВ «СМТ Южний ЛТД» як Брокер, відповідно до якого Клієнт (позивач) доручає, а Брокер приймає на себе зобов`язання з декларування експортних вантажів Клієнта, а також надання послуг по організації проведення сертифікації походження вантажу в Одеській регіональній торгово-промисловій палаті (ОРТПП) і будь-яких дослідження вантажу за вказівкою Клієнта з видачею сертифікатів (крім сертифікатів і декларацій морської безпеки (ІМО), фітосанітарного та ветеринарного сертифікатів), які видаються відповідними уповноваженими інстанціями (т.3 а.с. 241-244).

На підтвердження операцій за Договором №РБ/084-21 на брокерські митні послуги від 22.07.2021 надано рахунки до сплати та акти прийому-передачі виконаних послуг (т.3 а.с. 234-240, 245-250; т.4 а.с. 1-13);

- договір доручення №НТЛ-1143-Б від 22.03.2021 з ТОВ «Ніка Транс Логістика» як Повірений, відповідно до якого Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя (позивач) виступати митним брокером Довірителя, здійснювати декларування вантажів Довірителя - зернових, зернобобових та олійних культур, включаючи складання та оформлення митних декларацій в інтересах Довірителя згідно чинного митного законодавства України в рамках Митного кодексу України, а Довіритель зобов`язується оплатити Повіреному надані ним послуги на умовах, визначених цим договором (т.4 а.с. 14-18).

Згідно з додатком №1 до договору доручення №НТЛ-1143-Б погоджено вартість надання послуг (т.4 а.с. 19).

Виконання Договору доручення №НТЛ-1143-Б від 22.03.2021 підтверджується рахунками на оплату та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т.4 а.с. 20-43);

- договір доручення №ЄГ-ОТ/2021-427 від 21.07.2021 з ТОВ «ЄВТ Грейн» як Повірений, відповідно до якого Повірений за цим договором зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя (позивач) виступати митим брокером Довірителя, здійснювати декларування вантажів Довірителя - зернових, зернобобових та олійних культур та продуктів їх переробки, включаючи складання та оформлення митних декларацій в інтересах Довірителя згідно чинного митного законодавства України в рамках Митного кодексу України, а Довіритель зобов`язується оплатити Повіреному надані ним послуги на умовах, визначених цим договором (т.4 а.с. 44-48).

Згідно з додатком №1 від 21.07.2021 до договору доручення №ЄГ-ОТ/2021-427 сторони погодили вартість робіт (т.4 а.с. 49).

На підтвердження операцій за Договором доручення №ЄГ-ОТ/2021-427 від 21.07.2021 надано рахунки на оплату, акти надання послуг та товарно-транспортні накладні (т.4 а.с. 50-129, 144-171).

Відтак ТОВ «Олівія Трейдінг» вчинялися дії щодо належного виконання вимог міжнародних контрактів.

Інвойс - у міжнародній комерційній практиці документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити. Виписка інвойсу свідчить про те, що товар чи послугу вже надано покупцеві відповідно до умов поставки, тож у покупця з`являється обов`язок оплати цього товару чи послуги.

Крім того, у графі 44 ВМД містяться усі подані документи до митного оформлення зернових культур.

Суд звертає увагу, що відповідач не стверджує про невірність здійснених розрахунків податкового кредиту у Деклараціях, а у наслідку, розрахунку від`ємного значення з податку на додану вартість, помилки (описки) у Декларації, а лише не погоджується зі сформованим позивачем податковим кредитом внаслідок нереальних та сумнівних, на думку відповідача, господарських операцій позивача з його контрагентами.

Суд зазначає, що всі представлені позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами.

Більш того, реальність господарських операції за інші періоди підтверджується судовим рішенням у справі №380/12821/22.

При цьому, наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Необхідно зазначити, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Крім того, не є свідченням нереальності господарських операцій відсутність деталізації їх опису в первинних документах.

Подібні висновки міститься в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №804/939/16, від 26.06.2018 у справі № 826/3006/14, від 27.11.2018 у справі №826/11629/16, від 12.04.2019 у справі №821/474/16, від 25.02.2020 у справі №826/4914/16.

Крім того, податковий орган безпідставно посилається на отриману податкову інформацію щодо порушення контрагентами позивача норм податкового законодавства.

Так, законодавство передбачає можливість використання податковим органом інформаційних баз контролюючих органів з метою виконання покладених на останніх функцій та завдань. Разом з тим, наявна у інформаційних базах ДПС інформація не може в розумінні процесуального закону бути доказом стосовно реальності або нереальності господарських операцій.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №804/1984/16, в якій Верховний Суд вказує на те, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої, та злагодженості дій між ними. Крім того, колегія суддів зазначила, що висновки про відсутність у контрагентів по ланцюгу постачання трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Суд також ураховує позицію Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №П/811/3228/14. У вказаній постанові Верховний Суд зазначає, що будь-яка податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, у тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Зокрема, посилання контролюючого органу на наявність актів як критерію оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки під час складення таких актів жодні первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаних актів з відображенням в них окремих відомостей не відповідають критерію юридичної значимості, а отже не є належними доказами в розумінні процесуального Закону.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

У постанові від 13.10.2020 у справі №0340/1408/18 Верховний Суд зазначив, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності). Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні наявна у контролюючого органу податкова інформація, ні відсутність у постачальників контрагента чи у контрагента достатньої кількості основних засобів та трудових ресурсів самі по собі не можуть бути самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність недоліків у первинних документах може свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 у справі №826/16601/18 зазначив, що не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей для виконання взятих на себе зобов`язань посилання податкового органу на відсутність достатньої кількості штатних одиниць, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Верховний Суд у постанові від 21.08.2023 у справі № 200/2903/22 зазначив:

«Перевіряючи твердження контролюючого органу про нереальність спірних операцій з огляду на неможливість встановити у ланцюгах поставки джерело походження товару, поставленого в подальшому позивачу, суди правильно виходили з того, що порушення певним постачальником товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) податкової дисципліни, крім того, такі посилання не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами. Згідно акту перевірки, контролюючий орган дійшов вищевказаних висновків також виключно на підставі інформації наявної в інформаційних базах даних контролюючого органу, посилань на документи акт перевірки також не містить, наведені відповідачем схеми співставлення реалізації та придбання товарі (робіт, послуг) по контрагентах не є належними доказами, оскільки такі схеми є лише узагальненням інформації, що наявна в інформаційних базах, з таких не вбачається, що вони базуються на безпосередньому дослідженні та аналізі первинних документів господарюючих суб`єктів.

При цьому слід зазначити, що судами встановлена наявність правосуб`єктності сторін на час укладення та виконання спірних правочинів, зокрема, контрагенти позивача на момент укладення договорів та оформлення первинних документів, як і позивач, були належними учасниками цивільних та господарських правовідносин та були платниками ПДВ».

Стосовно доводів відповідача про відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів слід відмітити, що відсутність у підприємства матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Чинним законодавством України не передбачається обов`язку платників податків одержувачів товарів вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

Також норми ПК України не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Лише у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які не підтверджують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.

Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товар (послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України.

Відповідно до ст.47 ПК України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

У відповідності до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 24.01.2018 у справі №824/942/13, від 14.03.2018 у справі №803/1198/16.

Разом з тим, податкова інформація не є самостійною та достатньою підставою для висновку про нездійснення господарських операцій платників податків та про порушення саме позивачем податкового законодавства.

Варто вказати, що встановлено рух активів між позивачем і його контрагентами (як продавцями, так і покупцями) та зміни у майновому стані позивача, а саме - понесення витрат на придбання товару, його оприбуткування та подальше використання у власній діяльності чи для подальшого продажу третім особам, отримання прибутку від продажу товарів контрагентам.

Вказані обставини є підтвердженням реальності господарської операції, з урахуванням того, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що узгоджується зі змістом постанов Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №826/22154/15 та від 26.06.2018 у справі №826/13029/14.

Сумнівність господарських операцій позивача обґрунтована податковим органом виключно інформацією, викладеною в інформаційних базах даних податкового органу не може слугувати підтвердженням нереальності господарської операції, оскільки така інформація містить лише загальну оцінку господарської діяльності контрагентів позивача та їх постачальників (покупців), без оцінки їх спільної діяльності, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій.

Адже порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема в постанові від 20.03.2020 у справі №813/5407/15, від 16.04.2020 у справі №810/3443/18.

Перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає дотримання «справедливого балансу» між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Після проведення відповідної оцінки, Європейський суд з прав людини визнав, що «справедливий баланс» не дотримується, коли платника ПДВ позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування при відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, або доказів того, що йому було відомо/повинно було бути відомо про таку діяльність його постачальників. Відповідно, Суд констатував факт порушення статті 1 Протоколу №1, якою гарантується право на мирне володіння майном. Право на податковий кредит фактично прирівнюється до права власності на майно платника податків, відшкодування якого останній правомірно очікує від податкового органу.

Таким чином, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак в порушення вимог чинного законодавства, податковим органом таких доказів не наведено, а реальність виконання господарських операцій, на підставі яких підприємством сформовано податковий кредит, не спростовано.

Не подано Головним управлінням ДПС у Волинській області і належних доказів на підтвердження недобросовісності ТОВ «Олівія Трейдінг» як платника податку, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «Олівія Трейдінг» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірних поставок ТОВ «Олівія Трейдінг» та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У відповідності до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

У відповідності до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем виконано усі умови, необхідні для отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, за змістом ст. 1 Закону №996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що недоліки в оформленні документів за своєю суттю не спростовують вчинені між сторонами господарські операції, а тому такі недоліки самі по собі не нівелюють наслідків цих господарських операцій.

04.03.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №0440/5658/18 вказав на те, що обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого п. 85.2 ст. 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати після спливу 90-денного строку, але до прийняття відповідного рішення, й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати такі документи, та, за наявності передбачених п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України підстав, призначити додаткову позапланову перевірку.

Верховний Суд також зауважує, що неможливість платника в силу об`єктивних обставин надати певні документи контролюючому органу безпосередньо до перевірки не свідчить про невиконання ним обов`язку, встановленого п.п. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 ПК України, а також обумовлює здійснення відповідачем певних дій з метою отримання таких документів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №805/1690/16-а.

Окрім цього, право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеження судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого судового розгляду, наголошується Верховним Судом у постановах від 12.11.2018 у справі №806/434/16, від 24.01.2019 у справі № 820/12113/15, від 12.02.2019 у справі №820/6512/16.

Таким чином, висновки викладені в акті перевірки не підтверджуються матеріалами справи, тому прийняте податкове повідомлення-рішення від 28 листопада 2022 року № на підставі акту перевірки «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Олівія Трейдінг» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» від 11.10.2022 №5687/07-02/43963271 є протиправним та підлягає скасуванню.

Однією з основних засад податкового законодавства України відповідно до п.4.1.4 ст. 4 ПК України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Правовий порядок в Україні відповідно до ст.19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства та фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дія), що призвело до безпідставного прийняття податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Олівія Трейдінг» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Олівія Трейдінг» при подачі даного позову сплачено судовий збір у розмірі 27291,00 гривень, про що свідчить квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №64282976 від 29.12.2022.

Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області в сумі 27291,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 28 листопада 2022 року №, прийняте на підставі акту перевірки від 11.10.2022 року №5687/07-02/43963271 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Олівія Трейдінг» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету».

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (код ЄДРПОУ ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олівія Трейдінг» () сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 27291 (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Желік О.М.