Справа № 520/31661/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 січня 2024 року № 520/31661/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Зінченко А.В.,розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26,м. Дніпро,49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) за участі третьої особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, (84122, Донецька область, м.Слов"янськ, пл.Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 41 від 16.08.2023 року.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу, що надає право на пенсію за віком, період роботи з 09.08.1980 р. по 29.01.1981 р. в радгоспі "Зоря Донбасу", період роботи з 03.02.1981 р. по 01.08.1981 р. у радгоспі -робкооп " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", період роботи з 07.09.1983 р. по 07.09.1994 р в Артемівській райспоживспілці, період роботи з 14.09.1994 р. по 14.10.1994 р. на Артемівському хлібокомбінаті, період навчання з 17.10.1994 р. по 17.01.1995 р. в учбовому пункті на курсах підготовки операторів котельних, період роботи з 25.01.1995 р. по 08.08.2007 р. на підприємстві " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", період роботи з 03.04.2017 р по 30.06.2017 р. у ФОП ОСОБА_2 . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком згідно її заяви починаючи з 30 серпня 2023 року.

-зобов`язати Відповідачів подати у встановлений судом розумний строк звіт про виконання судового рішення.

Суд дослідив надані матеріали справи та встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) зареєстрована в м. Бахмут Донецької області і на даний час внаслідок військових дій є внутрішньо переміщеною особою та проживає в Харківській області.

09.08.2023 р Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком. На підтвердження стажу надала, зокрема, трудову книжку, документи про навчання та про народження дітей.

У відповідь на дану заяву Позивач отримав в ГУ ПФУ в Харківській області Рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 41 від 16.08.2023 року .

Відповідач, приймаючи дане рішення, зазначив, зокрема, наступну інформацію :Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 09.08.2023.Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років. Вік заявника 59 років 11 місяців. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 30 років. Страховий стаж особи становить 26 років 4 місяця 27 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

а доданими документами до страхового стажу не зараховано: .

періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства з першого місця роботи.

Для зарахування періодів роботи необхідно надати уточнюючи довідки, видані підприємствами на підставі первинних документів.

Також відсутня інформація про місце фактичного проживання або довідка про взята на облік внутрішньо переміщеної особи або відмова у '"наданні статусу внутрішньо переміщеної особи...

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує".

Також до Рішення додано розрахунок страхового стажу ОСОБА_1 пенсійним органом, відповідно до якого такий страховий стаж визначено як 26 років 4 місяці 27 днів. Визнані періоди стажу Позивача не є предметом даного спору, оскільки не ставляться під сумнів сторонами.

Враховуючи викладене. Відповідачі не визнають наявність у Позивача наступних періодів роботи, стосовно яких є записи в трудовій книжці:

09.08.1980 р. (запис 1) 29.01.1981 р (запис 2) праця робітницею в радгоспі "Зоря Донбасу", всього 5 місяців 20 днів стажу;

03.02.1981 р. (запис 3) 01.08.1981 р (запис 5) праця учнем продавця та молодшим продавцем у радгоспі-робкооп " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", всього 5 місяців 27 днів стажу;

07.09.1983 р. (запис 8) 07.09.1994 р (запис 12) - праця товарознавцем, а потім касиром, а потім експедитором в Артемівській райспоживспілці, усього 11 років 01 місяць стажу. З цього періоду стажу Відповідачі зараховують лише період догляду за дитиною до 3 -х років з 01.11.19 84 р по 31.10.1987 р, тобто лише 3 роки 1 день стажу. Необхідно зазначити також, що Позивач має і другу дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 , за якою також доглядала до 3-х років в цей період;

14.09.1994 р. (запис 13) 14.10.1994 р (запис 14) - праця продавцем II категорії на Артемівському хлібокомбінаті, всього 1 місяць стажу;

17.10.1994 р. 17.01.1995 р (запис 15) навчання в учбовому пункті на курсах підготовки операторів котельних, всього 3 місяці стажу;

25.01.1995 р. (запис 16) 08.08.2007 р (запис 20) - праця спочатку машиністом котлів, а потім оператором котельні на підприємстві "Артемівськтепломережа", всього 12 років 6 місяців 15 днів стажу. З цього періоду стажу Відповідачі зараховують лише періоди з 01.01.1998 р по 30.06.1998 р, з 01.09.1998 р по 30.04.1999 р, 01.08.1999 р по 31.05.2001 р, з 01.06.2001 р по 31.12.2003 р, з 01.01.2004 р по 08.08.2007 р, тобто лише 9 років 2 місяці 23 дні стажу;

03.04.2017 р (запис 54) 30.06.2017 р (запис 55) - праця продавцем продовольчих товарів у ФО-П ОСОБА_2 , всього 2 місяці 28 днів стажу. З цього періоду стажу Відповідачі зараховують лише період з 01.06.2017 р по 30.06.2017 р, тобто лише 1 місяць стажу.

Судом встановлено, що загалом Відповідачами не визнається страховий стаж Позивача тривалістю:

5 місяців 20 днів + 5 місяців 27 днів + (11 років 01 місяць - 3 роки 1 день) + 1 місяць + З місяці + (12 років 6 місяців 15 днів - 9 років 2 місяці 23 дні) + (2 місяці 28 днів 1 місяць) = 12 років 10 місяців 6 днів.

згідно із довідкою ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.07.202! року про наявний страховий стаж розмір такого стажу у Позивача було визначено 34 роки 05 місяців 05 днів, а дата, з якої Позивач матиме право на пенсію за віком 30.08.2023 року.

Підставою, з якої Відповідачі на даний час не враховують ці періоди стажу Позивача, - "на титульній сторінці відсутня печатка підприємства з першого місця роботи".

Враховуючи вищенаведене. Суд вказує. що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України.

Частиною І статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За ч.2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.4 ст. 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно ст.62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок) затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Згідно п.1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до п.З Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що додаткові документи вимагаються виключно за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. Однак такі обставини Відповідачами не встановлені і не відображені у оскарженому Рішенні.

Судом встановлено, що оригінал трудової книжки знаходиться у Позивача і був наданий для огляду Відповідачам, в ній наявні записи про ті періоди роботи, які не враховані Відповідачами, ці записи не містять неточностей.

Відповідачі зазначають лише про відсутність на титульній сторінці печатки підприємства з першого місця роботи.

Судом досліджено копію наданої трудової книжки позивача та встановлено, що печатку було проставлено, але із спливом часу її відбиток вицвів і читається погано, хоча не зник повністю.

Однак Відповідачі не обґрунтували, які вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок цим порушені.

По-перше, така Інструкція передбачає, що:

п. 2.2 - заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо- кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться, зокрема: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження...;

п. 2.4 - записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними)... Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення; ,

п. 2.11 - відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

п. 2.12 - після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

По-друге, аналогічні норми містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 р N 162 і діяла на момент першого заповнення трудової книжки Позивача у 1980 році.

За п. 1.2 Інструкції трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

З викладеного вбачається, що Відповідачами прийнято не обгрунтоване та протиправне рішення про відмову у призначенні пенсії внаслідок не зарахування трудового стажу, підтвердженого трудовою книжкою Позивача.

Позивачу не було зараховано стаж 12 років 10 місяців 6 днів внаслідок безпідставної відмови оскарженим Рішенням. Якщо брати до уваги цей стаж, то загальний трудовий стаж Позивача, підтверджений документами, дорівнює 26 років 4 місяця 27 днів (зарахований Відповідачами стаж) + 12 років 10 місяців 6 днів (безпідставно не зарахований Відповідачами стаж) = 39 років 3 місяці 3 днів.

Внаслідок цього Рішення Відповідача порушує права Позивача на отримання пенсії.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 41 від 16.08.2023 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу, що надає право на пенсію за віком, період роботи з 09.08.1980 р. по 29.01.1981 р. в радгоспі "Зоря Донбасу", період роботи з 03.02.1981 р. по 01.08.1981 р. у радгоспі -робкооп " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", період роботи з 07.09.1983 р. по 07.09.1994 р в Артемівській райспоживспілці, період роботи з 14.09.1994 р. по 14.10.1994 р. на Артемівському хлібокомбінаті, період навчання з 17.10.1994 р. по 17.01.1995 р. в учбовому пункті на курсах підготовки операторів котельних, період роботи з 25.01.1995 р. по 08.08.2007 р. на підприємстві " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", період роботи з 03.04.2017 р по 30.06.2017 р. у ФОП ОСОБА_2 . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком згідно її заяви починаючи з 30 серпня 2023 року.

З системного аналізу положень ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади та ст.8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. При цьому, суд зауважує, що приписи перелічених норм права встановлюють, що суд не має прав перебирати на себе функції органів державної влади, на які законами України покладені певні обов`язки, надані повноваження та віднесені до виключної компетенції такого суб`єкта.

Отже, суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу, що надає право на пенсію за віком, період роботи з 09.08.1980 р. по 29.01.1981 р. в радгоспі "Зоря Донбасу", період роботи з 03.02.1981 р. по 01.08.1981 р. у радгоспі -робкооп " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", період роботи з 07.09.1983 р. по 07.09.1994 р в Артемівській райспоживспілці, період роботи з 14.09.1994 р. по 14.10.1994 р. на Артемівському хлібокомбінаті, період навчання з 17.10.1994 р. по 17.01.1995 р. в учбовому пункті на курсах підготовки операторів котельних, період роботи з 25.01.1995 р. по 08.08.2007 р. на підприємстві " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", період роботи з 03.04.2017 р по 30.06.2017 р. у ФОП ОСОБА_2 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком згідно її заяви починаючи з 30 серпня 2023 року задоволенню не підлягають.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України зазначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина перша статті 124 Конституції України, частина друга статті 1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Суд є конституційно визначеним державним інститутом, який правомочний захищати права і свободи людини і громадянина, завданням якого є здійснення правосуддя, забезпечення права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України (стаття 55, розділ VIII Конституції України, стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що судом скасовано рішення відповідача, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, заявлених позивачем, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.

Щодо вимоги зобов`язати Відповідачів подати у встановлений судом розумний строк звіт про виконання судового рішення.

Суд вказує, що відповідно до ст. 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це лише прерогатива суду.

В своєму ж позові про надання звіту про виконання судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись, в зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому, вказана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 41 від 16.08.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, )на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26,м. Дніпро,49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.