Справа № 160/32491/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 січня 2024 рокуСправа № 160/32491/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відповідача-1: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 засобами поштового зв`язку від 04.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відповідача-1: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 03 жовтня 2022 року по 07 листопада 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2022 року та з 1 січня 2023 року в розмірі 2102 гривні;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 03 жовтня 2022 року по 07 листопада 2023 року включно, у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2022 року складає 2481 гривень, а на 1 січня 2023 року складає 2684 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за січень-грудень 2021 року, з 01 січня 2022 року по 02 жовтня 2022 року, з 08 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року, з 1 січня 2022 року та з 1 січня 2023 року в розмірі 2102 гривні;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2021 по 02.10.2022 та з 08.11.2023 по 30.11.2023 включно, у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, на 1 січня 2022 року складає 2481 гривень, а на 1 січня 2023 року складає 2684 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

- допустити негайне виконання рішення в частині присудження виплати суддівської винагороди в межах суми стягнення за один місяць.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/32491/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою суду від 18.12.2023 позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу 10-тиденного строку для усунення недоліків позовної заяви.

25.12.2023 до суду засобами поштового зв`язку від 22.12.2023 від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій відповідачами визначені Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області та Державна судова адміністрація України.

З уточненої позовної заяви видно, що недоліки позовної заяви були виправлені.

Крім цього, у позовній заяві позивач ставить питання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що строк звернення до суду пропустила з поважних причин, оскільки більше року знаходилась у тимчасовому відрядженні у Межівському районному суді Дніпропетровської області і оформити належним чином адміністративну позовну заяву про захист своїх порушених прав з огляду на те, що кадрові документи, що стосуються предмету цього позову, зберігають у відділу кадрів Красноармійського районного суду Донецької області, якому у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час дії воєнного стану на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 08.04.2022 №17/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської областей)» було змінено територіальну підсудність судових справ Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська до прийняття ВРП рішення від 25.07.2023 №748/0/15-23 про відновлення з 07 серпня 2023 року роботи Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Лише після дострокового припинення відрядження позивача у Межівському районному суді Дніпропетровської області і повернення до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області така можливість з`явилась шляхом звернення до відділу кадрів суду, в якому позивач працює, з заявою про видачу належним чином завірених копій документів.

Розглянувши клопотання, перевіривши матеріали позовної заяви, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (суддівської винагороди).

Так, у п.2.1. мотивувальної частини рішення від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи №280/6779/22, Верховний Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22 та інших справах за подібних правовідносин. Застосування такого підходу судом касаційної інстанції є сталим та послідовним.

В цій частині справи також слід врахувати вказані у пунктах 44-45 постанови Верховного Суду у справі №280/6779/22 висновки про подовження на підставі пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України строків, визначених статтею 233 цього Кодексу, на строк дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №383 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 червня 2023 року.

Постановою КМУ від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, зі скасуванням карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) відпали підстави для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України.

Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

З огляду на викладене, суд указує, що з позовними вимогами щодо зобов`язання виплатити суддівську винагороду: за період січень-грудень 2021 року та з 01.01.2022 по 30.06.2023 позивач мала звернутись до суду до 01 жовтня 2023 року (протягом трьох місяців після відміни карантину, оскільки позивач не могла і не повинна була знати про те, що 30 червня 2023 року такий карантин буде відмінений, у зв`язку з чим, відпадуть безумовні підстави для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України); за липень 2023 року до 01 листопада 2023 року; за серпень 2023 року до 01 грудня 2023 року, за вересень 2023 року до 01 січня 2024 року, за жовтень 2023 року до 01 лютого 2023 року, за листопад 2023 року до 01 березня 2023 року.

Поряд з цим, позивач звернулась до суду 12.12.2023 засобами поштового зв`язку від 04.12.2023, тобто з пропуском строку звернення до суду в частині позовних вимог щодо зобов`язання виплатити суддівську винагороду: за період січень-грудень 2021 року та з 01.01.2022 по 30.06.2023, липень 2023 року, серпень 2023 року.

В іншій частині позовних вимог строк звернення до суду позивачем пропущений не був.

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім цього, суд бере до уваги, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Останнім Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

08.04.2022 Верховним Судом було видано розпорядження №17/0/9-22 «про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської областей). Згідно з цим розпорядження, було змінено територіальну підсудність Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в якому позивач обіймала посаду судді, Красногвардійському районному суду Дніпропетровської області.

Згідно з рішенням ВРП від 25.07.2023 №748/0/15-23 відновлено з 07 серпня 2023 року роботу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

При цьому, відповідно до наказу від 08.11.2023 №09-к/г Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, у зв`язку з достроковим закінченням строку відрядження для здійснення правосуддя до Межівського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 вважається такою, що приступила до виконання обов`язків судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 08 листопада 2023 року.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що позивач у найкоротші строки після відновлення роботи Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась за захистом своїх прав, суд дійшов висновку про поновлення позивачу строку звернення до суду.

Таким чином, позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Положеннями ч.1 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Так, згідно з ч.3 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 179 Кодексу адміністративного судочинства України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

З огляду на викладене, враховуючи суб`єктний склад сторін, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи, суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У період з 01.01.2024 по 08.01.2024 суддя Кучугурна Н.В. перебувала у щорічній відпустці, тому ця ухвала постановлена після виходу судді з відпустки.

Керуючись статтями 12, 121, 160, 161, 171, 179 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо зобов`язання виплатити суддівську винагороду: за період січень-грудень 2021 року, з 01.01.2022 по 30.06.2023, липень 2023 року, серпень 2023 року.

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Відповідача-1: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Відповідач-3: Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, і відкрити провадження в адміністративній справі №160/32491/23 за наведеним позовом.

Справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження суддею Кучугурною Н.В. одноособово.

Призначити справу до розгляду у підготовчому засіданні на 24 січня 2024 року на 11:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5, зала судових засідань №4.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відзив має відповідати вимогам, установленим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.6 ст.162, ч.2 ст.175 Кодексу адміністративного судочинства України).

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов. Разом із відповіддю на відзив позивачу надати докази, що підтверджують надіслання (надання) відповідачу відповіді на відзив і доданих до неї документів.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Разом із наведеними запереченнями відповідачу надати докази, що підтверджують надіслання (надання) позивачу заперечень і доданих до них документів.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, відповідачу разом з копією ухвали надіслати копію позовної заяви.

Особам, які беруть участь у справі, направити повістки про виклик до суду.

Учасники справи, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд, відповідно до частини другої статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.ідписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Кучугурна