Справа № 360/1353/23
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 січня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1353/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач І, ГУПФУ в Луганській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач ІІ, ГУПФУ у Київській області), з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.10.2023 № 90 про відмову позивачу в призначенні пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити заяву позивача та призначити йому пенсію відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), з огляду на те, що позивач є учасником бойових дій, тому має право на призначення пенсії після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Розглянувши заяву позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_1 з 27.08.2023 було призначено пенсію за віком.

За результатом проведених заходів контролю, на заміну рішення про призначення пенсії від 04.09.2023 № 90 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.10.2023 № 90 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за нормами пункту 4 частини першої статті 115 Закону та з 01.10.2023 виплату пенсії припинено.

Позивач не згоден з прийнятим рішенням, оскільки досяг 55-річного віку, має страховий стаж більш як 25 років, отримав статус УБД на підставі пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відтак згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право на призначення дострокової пенсії за віком.

Ухвалою від 13 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від ГУПФУ в Луганській області 22.11.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач І заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що ГУПФУ в Луганській області не порушувало права позивача, не опрацьовувало заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та не приймало спірного рішення.

ГУПФУ у Київській області надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач ІІ заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив таке.

ОСОБА_1 , 13.09.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою щодо призначення дострокової пенсії за віком.

Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення від 03.10.2023 №90 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач ІІ вказує, що відповідно до записів трудової книжки від 02.03.1984 НОМЕР_1 з 28.10.2015 по 07.07.2021 працював в 21 державній пожежно-рятувальній частині Головного управління ДСНС України в Луганській області водієм автотранспортних засобів рятувального відділення.

В довідці від 24.08.2023 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військове звання позивача не вказано.

Відповідач ІІ звертає увагу, що ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій як працівнику ДСНС України, а не як військовослужбовцю, особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, осіб з числа резервістів, військовозобов`язаних. Отже право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог відповідач ІІ просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) з 29.10.2023 призначена пенсія за віком.

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, страховий стаж ОСОБА_1 для розрахунку права на пенсію за віком на дату призначення пенсії склав 26 років 07 місяців 16 днів.

13.09.2023 позивач звернувся до УПФУ в Луганській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 03.10.2023 № 90 ГУПФУ у Київській області відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В рішенні від 03.10.2023 № 90 вказано, що ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій як працівнику ДСНС України, а не як військовослужбовцю, особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, осіб з числа резервістів, військовозобов`язаних, право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 24 жовтня 2018 року №23 відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» комісія постановила визнати учасниками бойових дій і видати посвідчення працівникам ДСНС України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення: ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 4 серпня 2018 року ДСНС України видано посвідчення учасника бойових дій серії № НОМЕР_3 .

Відповідно до записів трудової книжки від 02.03.1984 НОМЕР_1 позивач з 28.10.2015 працює в 21 державній пожежно-рятувальній частині Головного управління ДСНС України в Луганській області водієм автотранспортних засобів рятувального відділення.

Згідно з довідкою ГУ ДСНС у Луганській області від 24.01.2023 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України ОСОБА_1 дійсно в період з 21.01.2016 по 16.06.2016, з 16.07.2016 по 07.12.2016, з 21.12.2016 по 03.07.2017, з 31.07.2017 по 21.09.2017, з 05.10.2017 по 28.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведенні антитерористичної операції в Луганській області.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян врегульоване статтею 115 Закону № 1058-IV.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 ст

Аналіз пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку, що правом на дострокове призначення пенсії за визначених умов, наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які відносяться до числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Абзацом першим пункту 19 частини першої статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, яка діяла до 25 липня 2018 року) передбачено, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Законом України від 22 травня 2018 року № 2443-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб», який набрав чинності 25 липня 2018 року, у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425 із наступними змінами) в абзаці першому пункту 19 статті 6 слова «та працівники» і «працівники» виключено.

Таким чином, статус учасника бойових дій до 25 липня 2018 року надавався не тільки військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним), але й іншим особам, які не проходили військову службу, однак захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (працівникам Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань).

Частиною дев`ятою статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» закріплено, що серед іншого щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Як слідує з матеріалів справи, позивач визнаний учасником бойових відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як працівник Державної служби України з надзвичайних ситуацій, а не як військовослужбовець (резервіст, військовозобов`язаний).

Оскільки у межах спірних правовідносин позивач не відноситься до осіб з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у нього відсутнє право на дострокове призначення пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 360/2417/21.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Разом з тим, обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності жодним чином не нівелює обов`язку позивача довести суду ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.10.2023 № 90 є законним та таким, що у повній мірі відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Оскільки вимога про зобов`язання призначити пенсію ОСОБА_1 є похідною позовною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.10.2023 № 90, у її задоволенні слід також відмовити.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач у межах спірних правовідносин згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова