Справа № 160/27529/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною постанову військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , оформленою довідкою № 9152 від 02.08.2023, щодо визнання військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі статті 78Б, 76В графи ІІ Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, обмежено придатним до військової служби, непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах;
- зобов`язати військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 винести постанову, якою визнати військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі відповідної статті графи ІІ Розкладу хвороб, затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 27.08.2022 він отримав поранення під час безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини в районі виконання завдань за призначенням поблизу с.Володимирівка Донецької області. Постановою ВЛК КНП «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради, оформленою довідкою ВЛК № 59/27 від 26.09.2022 встановлено діагноз: Мінно-вибухова травма, осколкові поранення обличчя і правого плеча, вогнепальний осколковий перелом с/3 правої плечової кістки, а також те, що дана травма є травмою тяжкого ступеню. В подальшому, відповідно до постанови ВЛК, оформленої свідоцтвом про хворобу №344 від 12.01.2023, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб Положення №402, його було визнано непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців. Однак, 02.08.2023 за результатами медичного огляду військовослужбовця ОСОБА_1 військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_1 визнано обмежено придатним до військової служби, встановлено, що він є непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах, та придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Вказана постанова Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 оформлена довідкою № 9152 від 02.08.2023. Позивач не погоджується з таким висновком відповідача та вважає, що Військово-лікарською комісією в порушення порядку проведення обстеження ВЛК, передбаченого Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, не проведено всебічного огляду та вивчення стану здоров`я, комісія не вивчала його медичні документи, діагноз майже повністю дублює діагноз, встановлений у свідоцтві про хворобу №344 від 12.01.2023, та не містить посилань на медичні документи та результати досліджень, проведених після складання вказаного свідоцтва у січні 2023 року. Не прийнято до уваги, що проведене лікування не призвело до відновлення придатності ОСОБА_1 до військової служби, а також те, що діагноз, постановлений йому після визнання непридатним до військової служби з наступним переоглядом через 6 місяців незмінним. Водночас, відповідно до досліджень, які не були взяті до уваги ВЛК, стан здоров`я ОСОБА_1 значно погіршився. За таких обставин, оскаржувана постанова ВЛК є протиправною та підлягає скасуванню.
Цією ж ухвалою суду витребувано у відповідача докази з їх документальним підтвердженням на обґрунтування підстав для прийняття рішення, що оскаржується.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
01.12.2023 на виконання вимог ухвали суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» Військовою частиною НОМЕР_1 направлено до суду копії медичної документації стосовно позивача ОСОБА_1 .
Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би виклав своє бажання надати до суду їх в більш пізній термін не надавав.
За приписами частиною шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 27.09.2012, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 , призваний на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації з 01.03.2022 та 27.08.2022 отримав поранення.
Згідно із первинною медичною карткою №2819/42 форми 100 солдат військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 отримав 27.08.2022 вогнепальне осколкове поранення.
10.09.2022 Військовою частиною НОМЕР_4 складено довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №632 відповідно до Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Відповідно до довідки від 10.09.2022 №632 солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.08.2022 року отримав вибухове осколкове поранення, наскрізне правого плеча, перелом правої плечової кістки за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, в районі виконання завдань за призначенням (Північніше, Північно-Західніше 3 км від с. Володимирівка, Донецька область) внаслідок обстрілів з боку ЗС РФ позицій НОМЕР_5 окремого батальйону НОМЕР_6 бригади територіальної оборони із застосування ствольної артилерії та 120 мм мінометів, танків, а також веденню контактного бою. Стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння повністю відкидається, перебував у засобах індивідуального захисту.
26.09.2022 Військово-лікарською комісією КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 , за результатами якого складено довідку ВЛК №59/27 від 26.09.2022, згідно із якою постановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Мінно-вибухова травма, осколкові поранення обличчя і правого плеча, вогнепальний осколковий перелом с/3 правої плечової кістки. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби тяжкого ступеню, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів для проведення подальшого реабілітаційного лікування в амбулаторних умовах з 26.09.2022 по 25.10.2022.
За змістом Виписки з медичної картки стаціонарного хворого №5221 ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» позивач у період з 23.11.2022 по 14.12.2022 перебував на лікуванні у стаціонарі відділення травматології з основним діагнозом: «стан після вогнепального кульового поранення (27.08.2022) правого плеча з вогнепальним переломом в/з правої плечової кістки у вигляді неконсолідованого перелому в/3 правої плечової кістки».
12.01.2023 госпітальною Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 за розпорядженням командира частини НОМЕР_1 від 06.01.2023 № 108 проведено медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
За результатами вказаного медичного огляду відповідно до постанови військово-лікарської комісії, оформленої свідоцтвом про хворобу № 344 від 12.01.2023 (додаток 11 до Положення №402), встановлено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): Стан після вогнепального кульового наскрізного поранення (27.08.2022) верхньої третини плеча з дефектом м`яких тканин, вогнепальним переломом верхньої третини плечової кістки зі зміщенням уламків, лікованого оперативно: (27.08.2022) - первинна хірургічна обробка ран, стабілізації перелому стрижневим апаратом зовнішньої фіксації, (29.08, 20.09.2022) етапні хірургічні обробки ран, (24.10.2022) демонтаж апарата зовнішньої фіксації, постановка інтрамедулярного спейсера правої плечової кістки, (14.11.2022) заміна інтрамедулярного спейсера правої плечової кістки, блокований інтрамедулярний остеосинтез перелому правої плечової кістки у вигляді консолідуючого перелому правої плечової кістки, нестійкої комбінованої контрактури правого плечового суглоба зі значним порушенням функції, еректильного підвивиху голівки правої плечової кістки, зміцнілих післяопераційних рубців. Поранення, Так, пов`язане з захистом Батьківщини.
Відповідно до вказаної постанови, оформленої свідоцтвом про хворобу № 344 від 12.01.2023, госпітальною Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, визнано ОСОБА_1 непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.
Згідно із Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 635 Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни позивач у періоді з 17.02.2023 по 08.03.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «стан після вогнепального кульового наскрізного поранення в/3 правого плеча з дефектом м`яких тканин, вогнепальним переломом в/3 плечової кістки зі зміщенням уламків, лікованого неодноразово оперативно, стадія уповільненої консолідації».
Відповідно до Виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1647 ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» позивач у період з 21.03.2023 по 14.04.2023 перебував на лікуванні у стаціонарі експертно-реабілітаційного відділення для захисників, захисниць та цивільних з основним діагнозом: консолідуючий вогнепальний перелом 27.08.2022р. с-в-3 правої плечової кістки. Стан після оперативних втручань: 27.09.2022 ПХО ран, стабілізація перелому стрижневим апаратом зовнішньої фікції; 20.08, 20.09.2022 етапні хірургічні обробки ран; 24.10.2022 демонтаж апарата зовнішньої фіксації, постановка інтрамедулярного спейсера в зону перелому правої плечової кістки; 14.11.2022 заміна інтрамедулярного спейсера правої плечової кістки, блокований інтрамедулярний остеосинтез. Комбінована контрактура правого плечового суглобу. Помірне порушення функції правого плечового суглобу. Реабілітаційний діагноз: Помірне порушення функції правого плечового суглобу».
За змістом Виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1247 КП «ДОСРЦ «Солоний лиман» ДОР, с. Новотроїцьке, позивач у періоді з 24.04.2023 по 09.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі із діагнозом «М25.61 - Тугорухливість суглоба, не класифікована в інших рубриках, ділянка плеча».
Відповідно до Виписного епікризу № 3429 із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення МКЛ №4 ВМКЦ Східного регіону (в/ч НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_1 перебував на лікуванні у вказаному закладі з 16.05.2023 по 25.05.2023 з діагнозом: «стан після вогнепального кульового наскрізного поранення верхньої третини правого плеча з дефектом м`яких тканин, вогнепальним переломом верхньої третини плечової кістки зі зміщенням уламків, лікованого оперативно (27.09.2022) ПХО ран, стабілізації перелому стрижневим апаратом зовнішньої фіксації, (20.08., 20.09.2022) етапні хірургічні обробки ран, (24.10.2022) демонтаж апарата зовнішньої фіксації, постановка інтрамедулярного спейсера в зону перелому правої плечової кістки, (14.11.2022) заміна інтрамедулярного спейсера правої плечової кістки, блокований інтрамедулярний остеосинтез перелому правої плечової кістки у вигляді повільно консолідуючого перелому правої плечової кістки, нестійкої комбінованої контрактури правого плечового суглоба зі помірним порушенням функції, зміцнілих післяопераційних рубців».
Відповідно до Виписки № 2373 із медичної карти стаціонарного хворого КП «Дніпропетровський обласний госпіталь для ветеранів війни» ДОР» ОСОБА_1 у період з 21.06.2023 по 05.07.2023 проходив стаціонарне лікування з діагнозом: «консолідуючий вогнепальний перелом (27.08.2022) в/3 правої плечової кістки з наявністю металофіксаторів (21.12.2022), нестійка комбінована контрактура правого плечового суглоба з помірним порушенням функції.
26.07.2023 Військовою частиною НОМЕР_7 видано направлення № 25 на медичний огляд військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 з метою визначення придатності до військової служби та переогляду через 6-12 місяців солдата ОСОБА_1 .
02.08.2023 військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд солдата за мобілізацією ОСОБА_1 , 1987 р.н., за результатами якого складено довідку ВЛК №9152 від 02.08.2023, згідно із якою постановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «Наслідки вогнепального кульового наскрізного поранення (27.08.2022) правого плеча з вогнепальним переломом верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків та дефектом кісткової тканини, лікованого оперативно (27.08.2022 - ПХО ран, стабілізація перелому стрижневим АЗФ; 29.08.2022, 20.09.2022 етапні хірургічні обробки ран; 24.10.2022 демонтаж АЗФ, постановка інтрамедулярного спейсера, в зону перелому правої плечової кістки; 14.11.2022 - інтрамедулярного спейсера; 20.12.2022 - видалення інтрамедулярного спейсера, БІОС, кісткова аутопластика перелому правої плечової кістки), у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, посттравматичної невропатії променевого нерву з руховими чутливими розладами, слабоконсолідованого перелому верхньої третини правої плечової кістки, стійкої комбінованої контрактури правого плечового суглобу з помірним порушенням функції. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма тяжкого ступеню».
Відповідно до вказаної постанови, оформленої довідкою ВЛК №9152 від 02.08.2023, військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_1 на підставі статті 78Б, 76В графи ІІ Розкладу хвороб визнано ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби, непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.
Матеріалами справи також підтверджено, що позивачу з 20.09.2023 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із пораненням, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №003299).
Не погодившись із постановою військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 №9152 від 02.08.2023, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби (абзац 2 частини перша статті 11 Закону №2011-XII).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 12.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2232-XI захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 цього Закону).
За змістом частини третьої статті 1 Закону № 2232-XI військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої та шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України (частина 13 статті 2 Закону № 2232-XI).
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-ХІ).
За змістом статті 3 цього Закону правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно із частиною другою статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
У відповідності до частин п`ятої, шостої та восьмої статті 4 Закону №3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації. З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинений не скасований.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно з частиною шостою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно із пунктом 1.2. глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це:
медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно з пунктом 1.3. глави 1 розділу І Положення №402, є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази (пункт 2.2 глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.
ЦВЛК має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Відповідно до підпункту 2.6.1. пункту 2.6. глави 2 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.
Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей (підпункт 2.6.2. пункту 2.6. глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до підпунктів 2.6.10. 2.6.11. пункту 2.6. глави 2 розділу І Положення №402 позаштатні ВЛК здійснюють службове листування через діловодство військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладів, військових частин, при яких ці комісії утворені. Забезпечення позаштатних ВЛК медичною технікою та майном, медичними приладами, інструментами, медикаментами, господарським інвентарем, меблями, речовим майном і канцелярським приладдям, виділення їм приміщення і забезпечення комунальними послугами покладається на військові лікувальні, цивільні лікувально-профілактичні заклади, військові частини, при яких ці комісії утворені.
Документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою військового лікувального, цивільного лікувально-профілактичного закладу, військової частини, при яких ці комісії утворені.
Відповідно до підпунктів 2.7.1. 2.7.4. пункту 2.7. глави 2 розділу І Положення №402 госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях. Організація проведення військово-лікарської експертизи у військовому лікувальному закладі покладається на начальника закладу.
Гарнізонна ВЛК створюється при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках військових лікувальних закладів Міністерства оборони України.
На воєнний час при армійських тилових запасних військових частинах можуть бути створені гарнізонні ВЛК. На них покладається огляд військовослужбовців, а також огляд поповнення, яке поступає у ці військові частини, і контроль за організацією огляду військовослужбовців у військових частинах і батальйонах (командах) осіб, які одужують.
На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається, зокрема: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення.
Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право приймати постанови відповідно до цього Положення.
Медичний огляд військовослужбовців регламентується положеннями глави 6 розділу ІI Положення №402.
Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться:
а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;
б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами
Пунктом 6.4 глави 6 розділу II Положення №402 визначено, що у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.
За змістом пункту 6.8 глави 6 розділу II Положення №402 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.
Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.
Відповідно до пункту 6.9. глави 6 розділу II Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.
Згідно із пунктом 6.10. глави 6 розділу II Положення №402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
За змістом пункту 6.17. глави 6 розділу II Положення №402 медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.
Згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема: військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.
Відповідно до пункту 1.2. глави 1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Пунктом 20.1. глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).
За змістом пункту 20.3. глави 20 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту:
а) «Придатний»: до військової служби; до військової служби за контрактом; до військової служби у військовому резерві; для підготовки до участі у ММО; до участі у ММО; до служби (роботи) у миротворчому персоналі; до навчання у ВВНЗ ______ (вказати назву ВВНЗ); тощо.
б) «Непридатний»: до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»); до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається у воєнний час); тощо.
Постанова «Непридатний до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців» приймається на воєнний час на підставі статей 7, 11, 12г, 13д, 24, 37, 44, 48, 56, 59, 65, 72, 81 Розкладу хвороб у випадках, коли для відновлення придатності (обмеженої придатності) до військової служби необхідний термін від 6 до 12 календарних місяців.

в) «Потребує»: звільнення від виконання службових обов`язків на ___ календарних днів; відпустки за станом здоров`я на ___ календарних днів; звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на термін, необхідний для оформлення звільнення, але не більше 30 календарних днів; лікування (реабілітації) у _______(вказати лікувальний заклад та орієнтовний термін лікування (реабілітації); тощо;

г) «Обмежено придатний до військової служби»

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

З метою медичної та соціальної реабілітації зазначені особи можуть бути переоглянуті госпітальними (гарнізонними) ВЛК ВМКЦ, але не раніше ніж через 3 роки після прийняття постанови про обмежену придатність до військової служби.

ґ) «Тимчасово непридатний».

д) у зв`язку з нетранспортабельністю переїзд до (вказати місцевість) ____________ протипоказаний (постанова приймається тільки щодо членів сімей військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби)).

е) Протипоказань до виходу в море на підводному човні (надводному кораблі) немає.

є) «На підставі статті ____ графи _____ Розкладу хвороб та графи _____ ТДВ «____» вихід у море на підводному човні (надводному кораблі) протипоказаний.

Постанови, вказані в підпунктах «е)», «є)» пункту 20.3 розділу II Положення, приймаються щодо осіб, відряджених на підводний човен (надводний корабель).

Пунктом 20.4. глави 20 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «обмежено придатний до військової служби».

За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов: «обмежено придатний до військової служби»; «придатний до військової служби».

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Отже, серед основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, а також визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби, для проведення якої створюються військово-лікарські комісії (ВЛК). До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать гарнізонні ВЛК, на які покладається проведення медичного огляду осіб військовослужбовців з метою визначення ступеня придатності до військової служби та які мають право приймати постанови відповідно до Положення №402.

Судом встановлено, про що відсутність спір між сторонами, позивач є військовослужбовцем, на час спірних відносин проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 , призваний на військову службу до лав ЗСУ з березня 2022 року під час мобілізації та 27.08.2022 отримав поранення під час захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки ВЛК КНП «Міська клінічна лікарня № 16»Дніпровської міської ради №59/27 від 26.09.2022 травма, Так, пов`язана із проходженням військової служби, травма тяжкого ступеня.

12.01.2023 госпітальною ВЛК Військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд позивача з метою визначення ступеня придатності до військової служби та постановою ВЛК, оформленої свідоцтвом про хворобу № 344 від 12.01.2023, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб Положення № 402, його визнано непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

Отже, матеріалами справи підтверджено проведення щодо позивача медичного огляду з метою встановлення ступеня придатності до військової служби 12.01.2023 та прийняття за таким оглядом постанови про його непридатність до військової служби з переоглядом через 6 місяців, що цілком узгоджується з Положенням №402.

З матеріалів справи також встановлено, що позивач після прийняття такої постанови продовжив стаціонарне лікування у медичних закладах у зв`язку із пораненням, отриманого 27.08.2022 під час захисту Батьківщини.

За направленням Військової частини НОМЕР_7 № 25 від 26.07.2023 на медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та переогляду через 6-12 місяців, Військовою частиною НОМЕР_1 проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 та постановлено діагноз та постанову, оформлену довідкою ВЛК від 02.08.2023 №9152, згідно із якою на підставі статті 78Б, 76В графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби, непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

У межах спірних правовідносинах позивач наполягає, що постанова ВЛК, викладена у довідці від 02.08.2023 №9152, є протиправною, оскільки під час проведення медичного огляду відповідачем не було проведено всебічного огляду та вивчення стану його здоров`я, не проаналізовано його медичні документи, не прийнято до уваги, що проведене лікування не призвело до відновлення придатності до військової служби, а також те, що діагноз, постановлений йому після визнання непридатним до військової служби з наступним переоглядом через 6 місяців, незмінний, а також те, що стан здоров`я значно погіршився.

Однак, такі доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Суд звертає увагу, що оскаржуваною постановою позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

За нормами Положення №402 особи, які визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. При цьому, військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Крім того, діагноз, постановлений після визнання непридатним до військової служби з наступним переоглядом через 6 місяців, не є незмінним.

Так, згідно із постановою госпітальної ВЛК Військової частини НОМЕР_1 , оформленої свідоцтвом про хворобу №344 від 12.01.2023, встановлено нестійку комбіновану контрактуру правого плечового суглоба зі значним порушенням функції. Водночас, згідно із оскаржуваною постановою встановлено стійку комбіновану контрактуру правого плечового суглобу з помірним порушенням функції. Помірність порушень функцій правового плечового суглобу прослідковується також у виписках з медичних установ, починаючи з 21.03.2023.

З приводу доводів позивача про те, що висновки ВЛК про обмежену придатність до військової служби необґрунтовані, оскільки прийняті внаслідок неналежного медичного огляду, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби, суд зауважує, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16, який підлягає застосуванню в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Згідно з висновками Верховного Суду, наведених у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Поряд з цим, судом враховано, що згідно із карткою обстеження та медичного огляду №9152 солдата ОСОБА_1 , в ній вбачається проходження військовослужбовцем медичного огляду травматологом, терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, відібрання додаткових методів дослідження: загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини.

За результатами медичного обстеження спеціалістами: за висновком травматолога - наслідки ВКНП (27.08.2022) правого плеча з вогнепальним переломом в/3 правої плечової кістки зі зміщенням уламків та дефектом кісткової тканини, лікованого оперативно (27.08.2022 - ПХО ран, стабілізація перелому стрижневим АЗФ, етапні ХО ран, демонтаж АЗФ, постановка інтрамедулярного спейсера в зону перелому правої плечової кістки, заміна інтрамедулярного спейсера та його видалення, БІОС, кісткова аутопластика перелому правої плечової кістки, стійкої комбінованої контрактури правого плечового суглобу з помірним порушенням функції, зміцнілих рубців, - обмежено придатний до військової служби; за висновками хірурга здоровий, придатний до військової служби; за висновком терапевта - здоровий, придатний до військової служби; за висновком офтальмолога - здоровий, придатний до військової служби; за висновком оториноларинголога ЛОР органи в нормі, здоровий, придатний до військової служби; за висновком невропатолога наслідки МВТ (27.08.2022) вогнепального осколкового наскрізного поранення правового плеча у вигляді посттравматичної невропатії променевого нерву з руховими і чутливими розладами при незначному порушенні, травма тяжка, так, пов`язана із захистом Батьківщини.

Отже, кожний спеціаліст ВЛК записав висновок про стан здоров`я позивача, дату огляду та підписав висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріпив особистою печаткою.

За таких обставин, з матеріалів справи судом не встановлено порушення процедури проведення військово-лікарської експертизи, наявність окремих думок голови або членів комісії також не встановлено.

Довідка ВЛК Військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 №9152 за формою та змістом відповідає Додатку 4 до Положення №402, підписана головою ВЛК полковником медичної служби Владиславом Танчик, секретарем ВЛК ст.сержантом взк ОСОБА_2 та скріплена гербовою печаткою в установленому порядку. Згідно із карткою обстеження та медичного огляду №9152 висновок ВЛК про обмежену придатність до військової служби прийнято всіма членами ВЛК без зауважень.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених норм права та встановлених обставин, порушень процедури проведення медичного огляду ВЛК Військової частини НОМЕР_1 з метою визначення ступеню придатності до військової служби в межах спірних відносин не встановлено, а позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення ВЛК.

Суд також звертає увагу, що у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він не обмежений у праві звернення до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови ВЛК.

Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України Центральну військово-лікарську комісію визначено керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України, на яку покладається, зокрема, розгляд скарг з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; надано право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Однак, позивачем не надано доказів звернення до ЦВЛК у встановленому законодавством порядку із скаргою з питань військово-лікарської експертизи, в тому числі щодо перегляду висновку ВКЛ Військової частини НОМЕР_1 про обмежену придатність його до військової служби, відповідних доказів матеріали справи не містять.

З приводу посилань представника позивача, які стосуються медичного огляду позивача травматологом КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР, здійсненого у 12.09.2023, суд зауважує, що предметом розгляду у даній справі є довідка військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 №, тому суд не може надавати оцінку аргументам, які не стосуються предмету спору.

При цьому, представником позивача не надано жодних обґрунтувань доводам щодо неналежного проведення медичного огляду, не зазначено, в чому проявилась така неналежність. Наявними у справі доказами не підтверджено незастосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби, а також порушень процедури проведення медичного огляду позивача.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати позицію суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує її обґрунтованість.

Натомість в даному випадку позивачем не підтверджено належними доказами обставин, якими обґрунтовує заявлені вимоги, та не доведено неправомірності рішення, що оскаржується.

За таких обставин, враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущення з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду позивача та оформлення його результатів у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова