Справа № 677/1077/23
Суддя: Вознюк Р. В.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1077/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2024 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/1077/23,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління патрульної поліції у Вінницькій області,

вимоги позивача - визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справ,

розглянув справу у відкритому судовому засіданні в залі суду справу.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною заявою, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7295668 від 07.07.2023 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу сумі 340 грн та серії ЕАС № 7295701 від 07.07.2023 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу сумі 425 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.07.2023 старшим лейтенантом поліції УПП у Вінницькій області Миколюком А.О. відносно нього була винесена постанова серії ЕАС № 7295668, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме у тому, що 07.07.2023 року о 14 год 39 хв., в с. Якушинці а/д М3О 376 км. він рухався в населеному пункті позначеним дорожнім знаком 5.49 зі швидкістю 110 км/год., чим перевищив дозволену швидкість руху на 60 км/год., правопорушення зафіксоване приладом трукам ТС000804, чим порушив п. 12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн.

Також постановою старшого лейтенанта поліції УПП у Вінницькій області Дзяда О.О. серії ЕАС № 7295701 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме у тому, що 07.07.2023 року о 14 год. 50 хв., в с. Якушинці а/д М3О 376 км. він керуючи ТЗ не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п. п. 2.4 та 2.1. «а» ПДР України - керування ТЗ особою, яка не має права керування такими ТЗ та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 425 грн.

Вважає, що оскаржувані постанови є протиправними та такими що підлягають скасуванню з закриттям провадження у справі, оскільки: допустимої швидкості руху він не перевищував, швидкість руху автомобіля під його кернуванням була зафіксована приладом «TruCam» з порушенням порядку його застосування, а саме використанням його в ручному режимі без закріплення на спеціальному штативі у зв`язку з чим його результати є недостовірними; оскаржувані постанови не містять відомостей щодо транспортного засобу та водія, який допустив порушення ПДР України; посвідчення водія він не пред`явив, оскільки ОСОБА_2 не надав позивачу документального підтвердження, що він є працівником поліції, а тому позивач вважає, що не повинен був виконувати його вимоги.

Зважаючи на вказане вказував, що оскаржувані ним постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник відповідача подав до суду відзиву у якому щодо задоволення позову заперечив, вказав, що під час несення служби в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 с. Якушинці Вінницького райну екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було виявлено автомобіль Ford, д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався зі швидкістю 110 км/год при тому перевищив встановлене обмеження швидкості руку в населеному пункті 70 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, на підтвердження чого представник відповідача долучив до відзиву відеозапис та фототаблиці з пристрою TruCam.

У зв`язку із виявленим порушенням правил дорожнього руху відносно водія було складено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказує на помилковість доводів позивача щодо порушення порядку застосування пристрою TruCam, а саме використанням його в ручному режимі без закріплення на спеціальному штативі, оскільки лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Також стверджує на безпідставність доводів позивача щодо незаконності постанови про його притягнення за ч.1 ст. 126 КУпАп, оскільки в ході розмови з водієм поліцейський неодноразово просив водія пред`явити йому посвідчення водія, чого останній не виконав. Твердження ОСОБА_1 про непред`явлення йому поліцейським службового посвідчення також є безпідставними, оскільки поліцейським на вимогу позивача було пред`явлено службове посвідчення встановленого зразка, яке відповідає вимогам Наказу МВС України від 26.04.2017 року №347.

20.07.2023 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, вимоги позову підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, доказів поважності своєї неявки у судове засідання не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 07.07.2023 інспектор УПП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Дзяд О.О. виніс постанову серії ЕАС №7295701 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 07.07.2023 о 14 год 50 хв. в с. Якушинці а/д М3О 376 км. керуючи ТЗ не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п. п. 2.4 та 2.1. «а» ПДР України - керування ТЗ особою, яка не має права керування такими ТЗ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 07.07.2023 інспектор УПП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Миколюк А.О. виніс постанову серії ЕАС №7295668 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 07.07.2023 о 14 год 39 хв., в с. Якушинці а/д М3О 376 км. рухався в населеному пункті с. Якушинці позначеним дорожнім знаком 5.49 зі швидкістю 110 км/год., чим перевищив дозволену швидкість руху на 60 км/год., правопорушення зафіксоване приладом трукам ТС000804, чим порушив п. 12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 5.49 ПДР України визначені вимоги до знаку "Початок населеного пункту", який має містити найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З переглянутого відеозапису з лазерного вимірювача TruCam та доданих до матеріалів справи фототаблиць вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Explorer д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору зі швидкістю 110 км/год.

Згідно листа Служби автомобільних доріг у Вінницькій області вбачається, що с. Якушинці Вінницького району позначено основними та дублюючими дорожніми знаками 5.49 «Початок населеного пункту», 5.50 «Кінець населеного пункту» та 5.76 «Автоматична фіксація порушень Правил дорожнього руху» в обох напрямках.

Зважаючи на вказане гранично допустима швидкість з якою мав право рухатися автомобіль позивача в такому населеному пункті становить 50 км/год.

Таким чином, з наданих суду доказів, зокрема, з відеофайлу від назвою _aC000_0707_143359 вбачається, що автомобіль позивача перевищив встановлену швидкість руху.

Позивач оскаржуючи постанову в справі про адміністративне правопорушення в змісті позовної заяви також не заперечував самого факту керування ним транспортним засобом, однак наголошував на недостовірності результатів приладу TruCam в силу того, що прилад не був встановлений на відповідному штативі, а тримався в руках.

Суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими оскільки, вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювання швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному та автоматичному режимах: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год (а.с.49)

Застосування відповідачем приладу вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС001158 відповідає завданням, покладеним на органи Національної поліції, зокрема в частині забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснювалось затвердженим до відповідної роботи засобом вимірювання швидкості, та в межах повноважень посадової особи. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС001158 засвідчує порушення швидкісного режиму та є придатним до використання та конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.

Вказаний висновок узгоджується з висновками викладеними у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі №276/201/23 та постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №608/856/23.

Щодо доводів позивача про незаконність його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП то суд дійшов висновку про таке.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з долученого до відзиву відеозапису з нагрудних бодікамер поліцейських ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліцейських посвідчення водія не пред`явив.

Вказані обставини не заперечуються і самим позивачем, однак позивач наголошує, що він не зобов`язаний був виконувати такі вимоги сторонніх осіб, які не довели свій статус поліцейського, оскільки не пред`явили службове посвідчення відповідного зразка, встановленого постановою КМУ від 27 грудня 2018 р. № 1137.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.

Такий порядок затверджено наказом МВС України від 26.04.2017 року № 347 «Про організацію виготовлення та видачі службових посвідчень Національній поліції України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 року №1137 передбачається те, що службові посвідчення з безконтактним електронним носієм, відповідно до даної постанови, видаються лише посадовим особам, працівникам органів виконавчої влади, Секретаріату Кабінету Міністрів України. А тому виготовлення бланку службових посвідчень з безконтактним електронним носієм на зразок, який передбачений Постановою №1137 жодним чином не відносить до Національної поліції України.

Посвідчення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , видане 03.11.2022 року, дійсне до 03.11.2026 року.

Посвідчення старшого лейтенанта поліції Миколюка А.О., видане 12.06.2021 року, дійсне до 12.08.2025 року.

Вказані посвідчення повністю відповідають вимогам наказу МВС №347 від 26.04.2017 «Про організацію виготовлення та видачі службових посвідчень Національній поліції України», є чинними, а тому ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, але цього не зробив, внаслідок чого порушив п.2.4 ПДР України, а тому правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Зважаючи на вказане, суд доходить висновку, про відсутність підстав для визнання постанов серії ЕАС № 7295668 від 07.07.2023, ЕАС № 7295701 від 07.07.2023 року протиправними та їх скасування, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 245, 247, 251, 283, 287 КУпАП, статтями 2, 5, 9, 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Вінницькій області, місцезнаходження: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, .

Суддя Р. В. Вознюк