Справа № 380/24240/23
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/24240/23 пров. № А/857/21957/23 А/857/24261/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Матковської З.М., Кузьмича С.М., Улицького В.З. у справі №380/24240/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій, рішень неправомірними, зобов`язання відшкодувати завдану матеріальну таа моральну шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року та ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі №380/24240/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій, рішень неправомірними, зобов`язання відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду.

02 січня 2024 року на адресу Восьмового апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Матковської З.М., Кузьмича С.М. та Улицького В.З., за наслідками розгляду якої ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2024 року її визнано необґрунтованою, питання про вирішення відводу колегії суддів передано на вирішення колегії суддів, визначеної в порядку, встановленому ч.1 ст. 31 КАС України.

Згідно з ч.8 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглядаючи питання про відвід колегії суддів у справі №380/24240/23, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 , покликаючись на п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, зазначає про наявність підстав для відводу колегії суддів у зв`язку із виникненням в учасника справи сумніву в об`єктивному розгляді справи. Зокрема як обставини, що викликають сумнів в об`єктивності суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Матковської З.М., Кузьмича С.М. та Улицького В.З. заявник зазначає ухвалення Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду судового рішення про задоволення її касаційної скарги на ухвалу про повернення апеляційної скарги від 04 липня 2023 року у справі №380/17241/22, постановленої колегією суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі суддів: Матковська З.М., суддів Кузьмич С.М., Улицький В.З. Згідно доводів заявника про зазначену обставину їй стало відомо 30 грудня 2023 року. Вважає, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Матковська З.М., Кузьмич С.М. та Улицький В.З. підлягають відводу від розгляду справи №380/24240/23.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Відповідно до вимог ч.7 ст.56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний, зокрема, своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, а також дотримуватися правил суддівської етики.

Так, серед Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23), які мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів, зазначено об`єктивність судді, яка є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів встановлено, що на застосування принципу об`єктивності, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема в тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 КАС України. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Дослідивши наведені заявником доводи, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими, формальними та такими, що не можуть бути прийняті судом до уваги.

Оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів про наявність обставин прямої чи опосередкованої заінтересованості суддів Матковської З.М., Кузьмича С.М. та Улицького В.З. в результаті розгляду справи №380/24240/23 та наявність інших обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність передумов для їх відведення від розгляду справи.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «Piersac vs Belgium», «Grieves vs UK»). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії " та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України".

Таким чином, не є підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Будь-яких інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б перешкоджали суддям Матковській З.М., Кузьмичу С.М. та Улицькому В.З. брати участь у розгляді цієї справи, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Матковської З.М., Кузьмича С.М. та Улицького В.З. у справі №380/24240/23- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний