Справа № 569/21469/23
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шеруди О.П.,

представника відповідача Стрижеус С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2023 №536,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із адміністративним позовом до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП від 24 жовтня 2023 року та закрити провадженні у справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що він перебуваючи у рейсі, здійснюючи доставку автозапчастин за маршрутом на замовлення до низки населених пунктів Рівненської області, 24.10.2023 року, близько 11.00 год його зупинили на блокпосту біля в?їзду в місто Вараш працівники у військовій формі. Встановили його особу, почали з?ясовувати про можливе перебування на військовому обліку. В подальшому вказані особи в складі трьох осіб доставили його в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наголошує, туди його протиправно та всупереч його волі доставили особи, які назвалися "представниками комендатури ЗС України". Протримавши його протягом дня змусили підписати близько 10 повісток при цьому він повідомив, що проживає у місті Рівному та перебуває на військовому обліку у Рівненському об?єднаному міському ТЦК та СП. Однак, знаючи, що він перебуває на військовому обліку за місцем його проживання, а не в межах юрисдикції ІНФОРМАЦІЯ_1 почали чинити на нього психологічний тиск. Виставили умову, що зараз його доставлять в медичний заклад де він має пройти обстеження. В подальшому йому повідомили, що це проходження ВЛК. Таким чином пробувши у приміщенні до 18.00 год його відпустили, вручивши протокол та постанову, та 10 повісток з 25.10.23 по 29.10.23 року. Вважає, що за тієї обставини, що він прописаний та проживає у м. Рівне, Вараський РТЦК та СП не вправі видавати повістки чи інші направлення на проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією цього ТЦК та СП, оскільки він знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . А тому вважає твердження відповідача про порушення ним Правил військового обліку, є безпідставними. Зазначає, що аналіз змісту оскаржуваної постанови дозволяє дійти до висновку, що вона не відповідає вимогам об?єктивності, повноти та чіткості, а його вина у вчиненні правопорушення не доведена належними, допустимими та достатніми доказами. Фактично, опис установлених обставин, викладений у постанові, є дослівним відтворенням тексту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.10.2023 № 536. Постанова заснована лише на тих відомостях, які були викладені у протоколі, у ній відсутні будь-які нові відомості щодо обставин справи. Вважає, що наведене дозволяє обґрунтовано стверджувати, що постанова, яка є предметом оскарження у цьому позові, всього лише переписаний протокол від 24.10.2023 № 536, а отже, відповідач, усупереч вимогам КУпАП, не провів об?єктивного розгляду справи, не вжив жодних заходів, спрямованих на повне та всебічне з?ясування обставин учинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

28 листопада 2023 року від відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві зокрема вказано, що 24 жовтня 2023 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 було оповіщено військовозобов`язаного ОСОБА_1 та уточнено військово-облікові дані. Після уточнення військово-облікових даних позивача, а також уточнення щодо наявності підстав від відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, стало відомо, що позивач не звертався до ТЦК та СП для проходження ВЛК, та не має жодних підстав для відстрочки. Якщо у військовозобов`язаного немає причин на відстрочку, то наступний етап після уточнення даних в ТЦК та СП - проходження військово-лікарської комісії (ВЛК). Посадовими особами було виписано повістку та направлення на проходження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби, від якого позивач категорично відмовився. У зв`язку з чим 24 жовтня 2023 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №536. Цього ж дня була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

20 грудня 2023 року представником позивача надано суду заперечення на відзив, в яких зазначає, що як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що були надані відповідачем відсутній документ, який би вказував на протиправність дій, чи то невиконання обов"язку непідтверджені ніякими доказами. Крім того, відповідачем не надано жодного документу який би свідчив, що особа з"явилася за вимогою для уточнення даних та подальшого скерування до медичного огляду. Відтак, вважає, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин не може свідчити про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задоволити, з підстав, викладених у позові та у запереченнях на відзив.

Представник відповідача в режимі відеоконференції заперечила проти задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2023 року ТВО заступника начальника центру начальника мобілізаційного відділення Вараського РТЦК та СП майором Троневичем Олександром Васильовичем було складено протокол про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, порушив п.п. 4 п. 1 Додаток 2 до Порядку Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, а саме 24 жовтня 2023 року о 13 год. 00 хв. відмовився проходити медичний огляд. Правопорушення виявлено 24 жовтня 2023 року під час дії особливого періоду. В протоколі зазначено, що зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП позивачу роз`яснений. Вказане підтверджується підписом ОСОБА_1 . Також в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначений на 16 год. 00 хв. 24 жовтня 2023 в приміщенні Вараського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем до матеріалів справи додано копію заяви ОСОБА_1 від 24 жовтня 2023 року, в якій зазначено, що він відмовляється проходити військово-лікарську комісію; направлення № 1803 від 24.10.2023 року на медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності до військової служби ОСОБА_1 ; картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного на придатність до військової служби ОСОБА_1 ; довідку військово-лікарської комісії ОСОБА_1 на придатність військової служби; повістку та акт відмови від проходження медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , складеного 24.10.2023 року.

24 жовтня 2023 року начальником Вараського РТЦК та СП полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 536, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку- тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період- тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Як встановлено судом, 24 жовтня 2023 року ТВО заступника начальника центру начальника мобілізаційного відділення Вараського РТЦК та СП майором Троневичем Олександром Васильовичем було складено протокол про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП. Також в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення призначений на 16 год. 00 хв. 24 жовтня 2023 в приміщенні Вараського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 . В той же день начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником Скляровим А.Д. винесено постанову № 536, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

При цьому, опис встановлених обставин, викладених у постанові є дослівним відтворенням тексту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.10.2023 року № 536, інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи посадовою особою не зясовано, що свідчить про не об`єктивний розгляд справи.

Наведене свідчить, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАп не з"ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Крім того, суд не погоджується з посиланням представника відповідача на те, що позивачу було виписано направлення на проходження ВЛК, за яке він підписався в журналі реєстрації направлень на ВЛК, оскільки як вбачається з долучених до відзиву відомостей, які містять підпис позивача про отримання направлення на ВЛК не зрозуміло звідки відповідачем зроблено вказаний витяг, а долучена згодом фото копія титульної сторінки журнала реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов"язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_1 не завірена належним чином та не може бути належним доказом, що саме витяг аркушу на якому міститься підпис позивача про отримання направлення на ВЛК є саме аркушем з такого журналу.

Також, представник відповідача посилається на те, що позивач надав пояснення до протоколу, що відмовляється від проходження ВЛК, натомість до відзиву долучено заяву, а не пояснення позивача.

Разом з тим, з долученого позивачем до позову протоколу про адміністративне правопорушення № 536 від 24.10.2023 року та долученого відповідачем цього ж протоколу вбачаються суттєві розбіжності, а саме у протоколі наданому відповідачем в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» стоїть підпис позивача, а в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено пояснення надано на окремому аркуші, натомість такі дані відсутні у протоколі, долученому позивачем.

У свою чергу, існування таких розбіжностей у протоколі № 536 від 24.10.2023 року на підставі якого була винесена оскаржувана постанова, така не може вважатися обґрунтованою та правомірною.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Національнолї поліції ГУ НП в Рівненській області Вараського районного відділу поліції зі скаргою з приводу протиправних дій працівників Вараського РТЦК та СП, однак з довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 вбачається, що перевірку по зверненню ОСОБА_1 рахувати завершеною, оскільки розслідування скарг на протиправні дії військовослужбовців не відноситься до компетенції органів Національної поліції України.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, тому належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а відтак позов слід задовольнити частково.

Відповідно до п. ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Вараського районного ТЦК та СП.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Вараського районного ТЦК та СП судових витрат у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2023 №536 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 536 від 24 жовтня 2023 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП, скасувати та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Вараського районного ТЦК та СП (м. Рівне, вул. Грабник, буд. 4) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Вараський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: Промислова зона, буд. 54, м. Вараш, Рівненська область.

Повне судове рішення складене 09 січня 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина