Справа № 420/9607/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9607/23
У Х В А Л А

05 січня 2024 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за період лікування та реабілітації після поранення у період з листопада 2022 року по лютий 2023 року включно у розмірі 145 460 грн.;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за період лікування та реабілітації після поранення з листопада 2022 року по лютий 2023 року включно у розмiрi 145 460 грн.

Ухвалою від 08.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . 07.09.2022 одержав поранення, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки, осколкове дотичне поранення II та ІІІ пальця лівої кисті, з вогнепальним переломом нігтьової та середньої фаланги ІІІ пальця. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що надано довідку про обставини поранення № 6210 від 20.10.2022 . З цього часу позивач перебував на лікуванні та реабілітації після поранення. Довідкою гарнізонною військово-лікарською комісії № 5352 від 24.10.2022 року підтверджено причинний зв`язок між отриманням поранення 07.09.2022 з проходженням військової служби. 09.12.2022 позивач повернувся до військової частини для продовження проходження військової служби.

В подальшому 21.12.2022 одержав бойове поранення, вогнепальне осколкове поранення середньої третини лівого плеча, перелом п`ятого пальця правої стопи. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що надано довідку про обставини поранення № 1011 від 24.02.2023 . За довідкою гарнізонної військово-лікарською комісії № 324 від 30.12.2022 та за № 959 від 26.01.2023 вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого плеча, перелом правої великогомілкової кістки, консолідуючого перелому V пальця правої стопи з тимчасовим порушенням функції, отримане 21.12.2022, пов`язане з проходженням військової служби, надано 30 днів відпустки. Позивач зазначає, що поранення відноситься до тяжких травм.

Позивач зазначає, що військовослужбовцям на час хвороби зберігається грошове забезпечення та передбачено додаткову винагороду на час воєнного стану. На час воєнного стану військовослужбовці, які у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після поранення або на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, отримують 100 тис. грн. на місяць, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого. Позивач стверджує, що не отримав додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. у зв`язку із пораненням , пов`язаним із захистом Батьківщини за період реабілітації (листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року). Також в позові вказано, що у грудні 2022р. отримав грошову винагороду у розмірі 52677 грн, у січні 2023 -- 88735 грн., у лютому 2023 р. - 43358,12 грн., у березні 2023 - 69770 грн. Отже, додаткова грошова винагорода склала тільки по 30 тис. грн. , тобто не в розмірі, яка виплачується з причин поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини. Позивач вважає, що за період лікування та реабілітації у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період листопад 2022 року по лютий 2023 йому не доплатили 145460 грн. На звернення до безпосереднього командира щодо питання виплат додаткової грошової допомоги у розмірі 100 тис. грн. за період лікування та реабілітації позитивної відповіді не отримав.

26.05.2023 до суду Військовою частиною НОМЕР_1 наданий відзив на позовну заяву, в якому вимоги, викладені в позовній заяві позивачем, не визнає в повному обсязі, як такі, що є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству. Зазначає, що для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у разі поранення першочергово потрібні наступні фактори: - стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини; перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Крім того, включення військовослужбовців до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення, має також відбуватись пропорційно часу участі, або часу лікування, а не за весь місяць, незалежно від кількості днів лікування в ньому.

Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що отримане позивачем 07.09.2022 поранення відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 5352 від 24.10.2022 року та на підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до легких. Тому період відпустки за станом здоров`я з 26 жовтня по 24 листопада 2022 (загальний строк 30 днів) не має враховуватись при виплаті додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гри, з огляду на знаходження позивача у відпустці після легкого поранення та в силу положень абзацу 4 пункту 1 Постанови та пункту 7 Доручення. Період знаходження на лікуванні амбулаторному з 28.10.2022 по 04.11.2022 , та період знаходження на стаціонарному лікуванні з 21.11.2022 по 09.12.2022 року також не підлягали оплаті додатковою винагородою до 100000 грн. В той же час військова частина виплачувала позивачу належне останньому грошове забезпечення, в тому числі додаткову грошову винагороду у розмірі 30 000 грн. щомісячно, що підтверджується карткою особового рахунку.

Що стосується виплат після отримання другого поранення 21.12.2022, то відповідач зазначає, що позивач вибув на лікування до 59 військового мобільного госпіталю, місто Дружківка Донецької області з 21.12.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2022 № 344. Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 30.12.2022 № 324, яка видана Клінікою амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, поранення позивача відноситься до тяжких травм відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 . Період лікування безпосередньо після отримання поранення становить з 21.12.2022 по 30.12.2022 року включно - 10 (десять) календарних днів. Безпосередньо до тривалості лікування після поранення включено 9 днів лікування, оскільки день поранення (21.12.2022) включили до оплати за безпосередню участь. 30.12.2022 позивач повертається з лікування та в цю ж дату відправляється у відпустку за станом здоров`я з 31 грудня 2022 по 29 січня 2023 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.12.2022 № 352. Відпустка склала 30 календарних днів. 30.01.2023 позивач повертається до військової частини та відправляється у відпустку за станом здоров`я з 31 січня 2023 по 25 лютого 2023 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 № 32.

Позивач повернувся з лікування 26.02.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 60 від 27.02.2023 року. Відпустка склала 26 (двадцять шість) календарних дня. Таким чином, період відпусток після поранення склав з 31.12.2022 по 25.02.2023 року включно - тобто 56 (п`ятдесят шість) календарних днів. В подальшому позивач звільнений зі служби 09.03.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2023 року № 71 з наступною виплатою всіх необхідних платежів. Відповідач стверджує, що військовою частиною виплачувалась додаткова винагорода, збільшена до 100 000 грн у січні (за грудень), у березні (за лютий) 2023 року.

05.06.2023 позивач надав відповідь на відзив, в якій звертає увагу на те, що умову виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень для військовослужбовців, що перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення, включено тільки з 25.01.2023.( відповідно до Наказу МОУ № 44 "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" затверджено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року N 260). Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, зміни щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень для осіб що перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення не можуть бути застосовані до періоду перебування позивача у відпустці після поранення у період з 26 жовтня по 24 листопада 2022 р. та має враховуватись при виплаті додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн., не зважаючи на ступень тяжкості поранення. Заперечує інформацію, що збільшена винагорода у розмірі 100 тис. грн. виплачувалась військовою частиною у березні (за лютий) 2023 року. Заперечує проти розгляду справи в загальному позовному провадженні, відповідач не навів обгрунтованих мотивів щодо необхідності розгляду справи у загальному позовному провадженні.

У запереченнях, поданих до суду 13.06.2023, Військова частина НОМЕР_1 вказує, що до 01.02.2023 року правовідносини щодо порядку і умови виплати додаткової винагороди в Збройних силах України, в тому числі станом на дату отримання позивачем поранень, були врегульовані було окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, а не Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердж. наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260. Натомість у пункті 7 Доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікування в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Таким чином, для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення першочергово потрібні наступні фактори: стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини; перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Розглянувши надані сторонами докази, суд встановив, що відповідачем не надано суду копій (витягів) з наказів командира військової частини, на підставі яких позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, збільшена до 100 тис. грн., в період грудень 2022 року до дня звільнення. З наданої суду картки особового рахунку військовослужбовця вбачається, що в січні 2023 року позивачу до складу грошового забезпечення були включені суми 24838.71 грн. та 2032.58 грн. із зазначенням що це є винагородою за безпосередню участь в бойових діях та винагорода до 100 тис. грн., розрахунку вказаних сум відповідач не наводить, у лютому - березні 2023 року аналогічних винагород не нараховано.

Також зі змісту відзиву на позов та заперечень вбачається, що в періоді перебування позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 30.12.2022 по 29.01.2023 з 31.01.2023 по 25.02.2023 відповідач не нараховував та не виплачував додаткову винагороду, збільшену до 100 тис. грн., причини невиплат не обгрунтовує.

У силу ч.4 ст.9, 90, 211, 242 КАС України рішення суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Тому дотримання судом вимог ст.129 Конституції України зумовлює виникнення потреби у витребуванні за ініціативою суду доказів у цілях встановлення як об`єктивної істини, так і факту існування порушеного права (ущемленого інтересу) заявника.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За змістом частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами 6, 7 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне витребувати у сторін додаткові докази.

Керуючись ст. 80, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Запропонувати позивачу надати протягом 10 календарних днів з дня отримання ухвали суду - розрахунок суми 145460 грн. за період лікування та реабілітації у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період листопад 2022 року по лютий 2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати суду протягом 10 календарних днів з дня отримання ухвали суду наступні докази:

- копій (витягів) з наказів командира військової частини, на підставі яких позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, збільшена до 100 тис. грн. за спірний період , розрахунок сум 24838.71 грн. та 2032.58 грн., які були нараховані у січні 2023 року,

- обгрунтувати причину ненарахування та не виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн., за період перебування позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 30.12.2022 по 29.01.2023 з 31.01.2023 по 25.02.2023.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин. Роз`яснити, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Хом`якова