Справа № 333/9885/23
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2024-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/9885/23
Провадження № 2-а/333/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2024 року суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява представника позивача адвоката Рогальського В.М.., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті, про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00013921 від 11.10.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпаП та справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування вимог зазначено, що 11.10.2023р. вказаною постановою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Згідно постанови серії АА №00013921 від 11.10.2023р., заступник директора Сидоренко А.В., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засоWIM78 WAGA-WIM35, зав. №16, установив, що 10.10.2023 року о 16 год. 29 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб DEF CF 8585.410, днз НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 14.678% (1.688 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

16.10.2023р. позивачем отримано копію постанови серії АА №00013921 від 11.10.2023р., (штамп відправлення зі штрих-кодом: 470).

Однак через перебування позивача у відрядженні в м. Дніпро, з 10.10.2023р. по 31.10.2023р. останній не зміг в 10-денний термін оскаржити вказану постанову.

Вважають, що дана постанова є незаконною та протиправною згідно даної авто фотофіксації, транспортний засіб DAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 , рухався у складі автопоїзду, тобто до нього був приєднаний загальний напівпричіп-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_2 . Власником DAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 та напівпрчепу-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_2 , згідно свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , є позивач, але позивач не є відповідальною особою.

Адвокат Рогальський В.СМ. зазначає, що реєстрація належного користувача для використання приписів статті 14-3 КУпАП у цьому Положенні не передбачена.

Зазначені DAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 та напівпрчепу-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_2 , до 10.10.2023р. були передані в користування ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ). Саме 10.10.2023р., відповідно до ТТН №77 від 10.10.2023р., ФОП ОСОБА_2 , здійснював перевезення насипом - гранульованого шроту соняшника. Отже саме 10.10.2023р., позивач ніяким чином не відповідав за свої транспортні засоби та не відав де вони перебувають.

Посилаючись на п. 22.5 ПДР України, адвокат зазначає, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: в) навантаження на вісь: на одинарну вісь - 11,5 тонн. З урахуванням похибки, відповідачем виміряно навантаження на одиночну другу вісь автопоїзда в 13 186, 00 кг (що перевищує допустиму вагу, на 1,688 тони). DAF CF 85.410 має дві вісі, відповідно фотофіксації. Тобто в місці зчеплення напівпричепу із другою ведучою вісю тягача DAF CF 85.410, встановлено перевантаження на дану вісь. Загальна вага автопоїзду, зафіксована в межах норми.

Згідно ТТН №77 від 10.10.2023р., перевізник ФОП ОСОБА_2 , зазначеними вище транспортними засобами перевозив гранульований соняшниковий шрот - насипом. Враховуючи що сипучий вантаж перевозився загальним напівпричепом-самоскидом (згідно до свідоцтва НОМЕР_4 ), вага останнього могла розподілятись самочинно під час руху.

Гранульований шрот є подільним (сипучим, рухомим) вантажем, що може переміщуватися по осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на облаштовану платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх сипучих властивостей, легко деформується та вільно переміщується під дією мінімальних сил. Результати вимірювання, здійсненні відповідачем, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання не враховують особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з вказаним сипучим вантажем.

Ухвалою судді від 10.11.2023 року провадження по справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.11.2023 року до суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому відповідач із позовом не погодився, зазначив таке.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом Позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Посилання позивача на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього, є необґрунтованими та на їх спростування наведено методику розрахунку відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності

Постановою серії АА № 00013921 від 11.10.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу, встановлено, що: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3820 мм, 2-3: 5820 мм, 3-4: 1310 мм; 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь 1 7550 кг, 2 15700 кг, 3 5600 кг, 4 5450 кг; 5 5350 кг; загальна маса 39650 кг; висота 3.885 м; ширина 2.555 м; довжина 14.727 м.

Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА № 00013921 від 11.10.2023, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу склало 15700 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 14.678 % (1.688 тон).

Отже, розрахунок відсоткового навантаження на одинарну вісь транспортного засобу виглядає так: (15700-11 500 -(16%х15700))/11 500)Х100% = 14.678 %

*розміри відсотків перевищення 14.678%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 1.688 тон це з урахуванням похибки.

Посилаючись на вимоги п. 22.5 ПДР України представник відповідача зазначає про те, що відповідальна особа, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язана обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме навантаження на одинарну вісь транспортного засобу.

Щодо суб`єкта правопорушення (належного користувача транспортного засобу) представником відповідача зазначено наступне.

Власником DAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 та напівпричепу-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_6 , згідно свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , є позивач. Виходячи з цього відповідачем було винесено оскаржувану постанову стосовно ОСОБА_1 .

Згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично - дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядок 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона.

Позивач у своїй позовній заяві помилково посилається на Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 1197. Однак, Порядок № 1197 втратив чинність 13.01.2023 року на підставі Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2018 № 1145 (надалі Порядок 1145).

Пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2018 № 1145 (надалі Порядок 1145) (який був чинний на момент вчинення позивачем правопорушення та є чинним на даний час і підлягає застосуванню у спірних правовідносинах) визначає, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі Відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Шляхом отримання інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідачем було встановлено, що відповідальною особою за вчинення адміністративного правопорушення, а саме станом на 10.10.2023 року та на час розгляду справи про адміністративне правопорушення обліковується ОСОБА_1 , за яким зареєстрований транспортний засіб DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також зазначає, що товарно-транспортна накладна не може бути доказом на підтвердження того факту, що суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є інша особа, а не позивач. Вона не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на навантаження на одинарну вісь транспортного засобу.

Транспортний засіб марки DAF CF 85.410, спеціалізований вантажний сідловий тягач, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибув внаслідок протиправних дій інших осіб з володіння власника ОСОБА_1

ФОП ОСОБА_2 не звертався особисто до Державної служби України з безпеки на транспорті із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також не надав документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Щодо доводів позивача про перевезення сипучого (подільного) вантажу, представник відповідача посилаючись на п.п. 8.14 - 8.15, 8.20 Глави 8, п. 12.1, 12.5 Глави 12 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі Правила № 363) зазначає, що водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 803/1540/16 від 24.07.2019.

Завантажуючи вантажний автомобіль у межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Перевізник має організовувати рух автомобільного транспорту (розміщення вантажу, швидкість руху тощо) таким чином, щоб не допускати зсуву вантажу на одну вісь.

У контексті п.22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі, та вживати дій щодо закріплення вантажу під час перевезень.

Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Аналогічні правові висновки виклав Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 у справі № 420/3371/21, у постанові від 25 квітня 2023 року у справі № 320/12346/20, Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 26 квітня 2023 року у справі № 400/11092/21.

Крім того, зазначає, що транспортний засіб заїжджає на платформу ваг повільно зі швидкістю не більше 5-6 км на годину і така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу.

На підтвердження факту фіксації руху транспортного засобу Позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляють, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 78, WAGA-WIM 35, зав. № 16, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, був справним та придатним до експлуатації на момент вчинення позивачем правопорушення, що підтверджується:

- сертифікатом відповідності № UA.TR.113-0619/11F-22 від 27.12.2022, чинний до 26.12.2023 та сертифікатом відповідності № UA.TR.113-0695/11F-22 від 27.12.2022, чинний до 26.12.2023;

- сертифікатом перевірки типу № UA.TR.113-0619-21 від 13.04.2021, чинний до 12.04.2031.

30.11.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача адвокат Рогальський В.М. зазначив, що перевезення шроту здійснювалось в напівпричепі-самоскиді PACTON TXL 339 днз НОМЕР_6 , який фактично є контейнеровозом з одною загальною вантажною ємністю для сипучих вантажів, в якому не передбачено заводом-виробником додаткових кріплень вантажу з причин неможливості існування таких технічних рішень. Перевізник ФОП ОСОБА_2 дотримався неперевизення загальної маси автопоїзда в 40 т., однак в подальшому , під час транспортування шроту складним рельєфом України, фізично не зміг забезпечити зміщення шроту. Конструкція напівпричепу-контейнеровоху, також не могла сприяти утриманню сипучого вантажу в одному місці через неможливість його кріплення.

У даному випадку зважування здійснювалось миттєво і автоматично зі швидкістю заїзду на закатані в дорожнє полотно стаціонарні ваги, близько 80 км/год.

Також наполягав на тому, що возивач не є відповідальною особою за вчинене правопорушення, оскільки саме ФОП ОСОБА_2 був автомобільним перевізником і користувачем зафіксованих транспортних засобів.

Дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 11.10.2023р., заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Сидоренком А. В. прийнято Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування на території України серії АА №00013921 від 11.10.2023р., у відношенні ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Заступник директора Сидоренко А.В., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобу WIM78 WAGA-WIM35, зав. №16, установив, що 10.10.2023 року о 16 год. 29 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб DEF CF 8585.410, днз НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 14.678% (1.688 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові є посилання на на автофіксацію на вебсайті wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00013921/ (ідентифікатор доступу DXyPJVujbDDpO). Згідно даної авто фотофіксації, транспортний засіб DAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 , рухався у складі автопоїзду, тобто до нього був приєднаний загальний напівпричіп-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_2 .

Власником DAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 та напівпрчепу-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_2 , згідно свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , є Галстян А.В.

Положеннями п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно з п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі. Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

З огляду законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 №1174 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. №623).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (далі - Порядок №1174).

Згідно із ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення:

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, визначено ст.14-3 КУпАП, в якій зазначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Та обставина, що належний позивачу спеціальний вантажний автомобіль контейнеровоз здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України без отримання на те спеціального дозволу, формує в його (позивача) діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мереж Інтернет за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00013921/, яке зазначене в оскаржуваній постанові з ідентифікатором доступу.

Стосовно довідів позивача про те, що він не є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може бути особою винною у вчиненні адміністративного правопорушення суд зазначає таке.

За приписами ч. 1 ст. 14-3 КУпАП (станом на дати вчинення правопорушення 26.01.2022) передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як встановлено з матеріалів справи, власником DAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 та напівпрчепу-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_2 , згідно свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , є Галстян А.В.

Пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2018 № 1145 (надалі Порядок 1145) визначає, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу для автоматизованого обліку.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку 1145, належний користувач фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п. 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі Порядок № 1388) вбачається, що за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1145 підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування. Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі Відповідача на її запит в автоматичному режимі при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі Відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком № 1145. При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративного правопорушення саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб (в даному випадку позивача) або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

До того ж, відповідно до пункту 5 Порядку № 1145, відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через: 1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); 2) електронний кабінет водія; 3) Портал Дія.

Отже, у разі, якщо належний користувач не звертається до сервісного центру МВС з відповідною заявою у Порядку № 1145, особа за якою зареєстрований транспортний засіб або представник юридичної особи не позбавлений можливості внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача через веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС (електронний кабінет водія) або через Єдиний державний вебпортал електронних послуг особисто (портал Дія), що встановлено Порядком № 1145.

Відповідно, шляхом отримання інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідачем було встановлено, що відповідальною особою за вчинення адміністративного правопорушення, а саме станом на 10.10.2023 року та на час розгляду справи про адміністративне правопорушення обліковується ОСОБА_1 , за яким зареєстрований транспортний засіб DAF CF 85.410, державний номерний знак НОМЕР_1 .

При цьому, відомості щодо іншого належного користувача даного транспортного засобу до ЄДРТЗ внесені не були.

Крім того, частиною другою статті 14-1 КУпАП визначено, що за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Натомість, позивачем не було надано жодних доказів, які підтверджували б відповідне звернення до відповідача та повідомлення ним таких обставин.

Разом з тим, позивач не надав суду доказів того, що відомості про ФОП ОСОБА_2 , як належного користувача транспортного засобу внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

З огляду на відсутність інформації про відповідне звернення належного користувача до уповноваженого органу за фактом перевищення 10.10.2023 встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобуDAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 та напівпричепу-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_2 , суд вважає, що ФОП ОСОБА_2 не може бути належним користувачем транспортного засобу в розумінні ч. 1 ст. 14-3 КУпАП.

За таких обставин адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортним засобомDAF CF 85.410 днз НОМЕР_1 та напівпрчепу-самоскид PACTON TXL 339 днз НОМЕР_2 , автомобільними дорогами покладається на власника, тобто ОСОБА_1 .

Суд приходить до висноку що, відповідачем вірно визначено суб`єкта відповідальності за порушення ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та притянуто до відповідальності саме власника транспортного засобу, оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не було внесено відомостей щодо належного користувача.

Перевіряючи доводи позову про відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує методику розрахунку відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України, за рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

в) навантаження на вісь: Кількість осей; Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн; місцевого значення, тонн;

На одинарну вісь - 11,5; 7.

На здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5; 7,

від 1 до 1,3 метра 16; 10

від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18; 10,5

від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19; 11,5

від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23; 11,5

від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20; 11,5

На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - 21; 13

понад 1,3 до 1,4 метра - 24; 14.

Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна:

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення = ((Xфакт - Xнорм - похибка пристрою)/Xнорм)*100%

Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Постановою серії АА № 00013921 від 11.10.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу. Встановлено, що: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3820 мм, 2-3: 5820 мм, 3-4: 1310 мм; 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь 1 7550 кг, 2 15700 кг, 3 5600 кг, 4 5450 кг; 5 5350 кг; загальна маса 39650 кг; висота 3.885 м; ширина 2.555 м; довжина 14.727 м.

Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА № 00013921 від 11.10.2023, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу склало 15700 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 14.678 % (1.688 тон).

Отже, розрахунок відсоткового навантаження на одинарну вісь транспортного засобу виглядає так: (15700-11 500 -(16%х15700))/11 500)Х100% = 14.678 %

*розміри відсотків перевищення 14.678%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 1.688 тон це з урахуванням похибки.

Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 78, WAGA-WIM 35, зав. № 16, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, був справним та придатним до експлуатації на момент вчинення позивачем правопорушення, що підтверджується:

- сертифікатом відповідності № UA.TR.113-0619/11F-22 від 27.12.2022, чинний до 26.12.2023 та сертифікатом відповідності № UA.TR.113-0695/11F-22 від 27.12.2022, чинний до 26.12.2023;

- сертифікатом перевірки типу № UA.TR.113-0619-21 від 13.04.2021, чинний до 12.04.2031.

Суд погоджується із доводом відповідача, про те, що водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 803/1540/16 від 24.07.2019.

Завантажуючи вантажний автомобіль у межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Перевізник має організовувати рух автомобільного транспорту (розміщення вантажу, швидкість руху тощо) таким чином, щоб не допускати зсуву вантажу на одну вісь.

У контексті п.22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі, та вживати дій щодо закріплення вантажу під час перевезень.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень відповідний дозвіл на рух автомобільними дорогами України перевізник має отримати на будь-який вантаж незалежно від того подільний він чи неподільний.

Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Аналогічні правові висновки виклав Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 у справі № 420/3371/21, у постанові від 25 квітня 2023 року у справі № 320/12346/20, Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 26 квітня 2023 року у справі № 400/11092/21.

Автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого Позивачем, був обладнаний приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення Позивачем адміністративного правопорушення був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювання навантаження на одинарну вісь транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком № 1174.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова є законною, винесена на достатніх доказахіз вірно визначеним суб`єктом відповідальності за порушення ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 77, 194, 139, 205, 242, 286, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О.Варнавська