Справа № 580/12554/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 січня 2024 року Справа № 580/12554/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/12554/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, постановив ухвалу.

27.12.2023 вх.58649/23 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить: визнати протиправним та скасувати рішення від 22.12.2023, оформленого листом 22.12.2023 вих.№1789/5; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 , а також індексацію грошового забезпечення за період з 12.03.2022 до 18.10.2022, здійснивши обчислення з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року з урахуванням 2481 грн та виплачених коштів грошового забезпечення.

05.01.2023 вх.859/24 на усунення недоліків позивач надав копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного для підтвердження звільнення від сплати судового збору відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (військовозобов`язані - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку за період 12.03.22-15.10.22, 15.10.22-18.10.2022).

Позивач вказує: довідавшись із довідки №1493/5 та листа у відповідь на розгляд заяви від 19.11.2023 про факт порушення, строк звернення до суду з позовом не пропустив, проте обгрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду не надає з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення з урахуванням періоду обізнаності про виплачене грошове забезпечення у березні-жовтні 2022 року та з урахуванням ч.1, ч.2 глави XIX КЗпП України.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21.

Верховний Суд № 826/9751/14 ЄДРСР 100973142 звертає увагу на те, що саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя.

Позивач обрав самостійний спосіб захисту відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України щодо індивідуального акта за власним переконанням, проте не обгрунтував ознаки індивідуального акта та вимогу у зобов`язальній частині з огляду на дискрецію суду відповідно до ч.3 ст.245 КАС України.

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що під час визначення природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 (ЄДРСР 83104634) зазначив, що листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Отримання позивачем листа відповідача у відповідь на заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Верховний Суд у справі №240/12017/19 ЄДРСР 95946021, аналізуючи норми ст.122 КАС України, зазначив, що з дня отримання виплати особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів (п.44). Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів (п.21).

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Керуючись статтями 2, 121, 160, 161, 169, 241-243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення надоліків за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування індивідуального акта.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії ухвали шляхом надання до суду доказів ознайомлення позивача із наказом від 18.10.2022 (із зазначенням дати) та обгрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА