Справа № 460/16481/23
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2024 року м. Рівне №460/16481/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ясковець О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник Шаблій В.І.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просив суд:

-визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2023 №0522;

-визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522;

-визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522;

-визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522.

Мотивуючи вимоги позову ФОП ОСОБА_1 зазначав, що встановлені відповідачем під час перевірки порушення вимог податкового законодавства не відповідають дійсності, оскільки ним до перевірки, як і до скарги, що подавалась до ДПС України, було надано всі первинні документи, які підтверджують придбання товарів та правомірність їх списання в господарській діяльності при наданні послуг транспортного перевезення. Також позивач наголошував на тому, що податкові накладні, по яким придбавались ТМЦ, заповнені у відповідності до вимог ст.201 Податкового кодексу України, зареєстровані постачальником у Єдиному державному реєстрі податкових накладних у встановлені терміни та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. В акті перевірки податковий орган не вказує на порушення порядку складання видаткових накладних та податкових накладних, які могли б свідчити про відсутність права у ФОП ОСОБА_1 на формування податкового кредиту з ПДВ. Зауважував, що складені податковим органом акти відмови від надання документів не були оформлені як додатки до акта документальної позапланової перевірки та не надавалися перевіряю сими позивачеві, а тому є сумнівними, неналежними, недопустимими та недостовірними доказами. Крім того, позивач наголошував на порушенні відповідачем вимог Податкового кодексу України, з огляду на повторне нарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій, які вже попередньо були скасовані ДПС України. Також позивач стверджував, що він не отримував акт перевірки, а наказ на її проведення суперечить вимогам податкового законодавства та разом з актом перевірки є неналежними доказами у справі. Приймаючи до уваги допущені порушення стосовно підстав проведення перевірки, позивач вважав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є незаконними і підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 27.07.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.09.2023 на 09:30 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 24.08.2023, відповідно до змісту якої він заперечував проти їхнього задоволення. На обґрунтування таких заперечень представник відповідача зазначала, що відповідними актами було зафіксовано ненадання позивачем всіх необхідних підтверджуючих господарські операції документів. Вказала, що ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді був платником єдиного податку третьої групи (фiзичні особи-підприємці), які є платниками податку на додану вартість, що покладає на нього обов`язки вести облік відповідно до обраної системи оподаткування, а також те, що платником податків до перевірки надано документи, що не містять інформації щодо відстані перевезення вантажів (пробігу), не надано відомостей, подорожніх листів та інформації контрольних пристроїв - тахографів по кожному автомобілю конкретно, що не дає можливості підтвердити правильність визначення даних щодо пробігу автомобіля згідно виставленого маршруту та ненадання жодного розрахунку норм витрат палива для кожного конкретного автомобіля, унеможливлює встановити повноту правильностi списання ПММ в ході здійснення господарської діяльності та встановити зв`язок вказаних витрат з господарською діяльністю. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

04.09.2023 судове засідання відкладено до 25.09.2023 до 09:30 год.

Ухвалою суду від 25.09.2023 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 19.10.2023 на 15:30 год.

Ухвалою суду від 19.10.2023 розгляд адміністративної справи №460/16481/23 відкладено до 06.11.2023 до 10:30 год.

Ухвалою суду від 03.11.2023 розгляд справи №460/16481/23 відкладено до 20.11.2023 до 15:30 год.

20.11.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.12.2023 до 15:30 год.

07.12.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 04.01.2023 до 11:30 год.

У судовому засіданні, призначеному на 04.01.2023, позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з наведених у позові мотивів. Просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 07.03.2023 Головним управлінням ДПС у Рівненській області видано наказ №355-п "Про проведення відповідно до п.п.78.1.8 п.78 ст.78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 " (далі також Наказ №355-п).

Підставою видачі такого наказу вказано п.п.19-1.6 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Наказом №355-п зобов`язано провести документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

Дата початку перевірки: 09.03.2023, тривалість перевірки: 5 робочих днів.

Позивач ознайомився з даним наказом 09.03.2023 о 17:00 год., що підтверджено підписом позивача на ньому.

Листом від 09.03.2023 № 1778/Ж12/17-00-24-05-24 відповідач повідомив позивача про проведення з 09.03.2023 документальної позапланової виїзної перевірки, а також про зобов`язання провести інвентаризацію залишків товарно-матеріальних цінностей та надати акт проведеної інвентаризації до 14 год. 10.03.2023.

Також 09.03.2023 податковим органом надіслано ОСОБА_1 . Запит про надання документів (копій документів) за період виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у декларації з податку на додану вартість за січень 2023 року, в строк до 10 год. 00 хв. 10.03.2023.

10.03.2023 посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області складено Акт, що засвідчує факт не надання документів ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 10.03.2023 №114/Ж6/17-00-24-05.

13.03.2023 посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області складено Акт, що засвідчує факт надання документів ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 до проведення документальної позапланової виїзної перевірки менше ніж за три дні до її завершення №117/Ж6/17-00-24-05.

14.03.2023 податковим органом повторно сформовано Запит про надання документів (копій документів) позивачем за період виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у декларації з податку на додану вартість за січень 2023 року в строк до 10 год. 00 хв. 15.03.2023.

Листом від 14.03.2023 за вих.№1, надісланим у відповідь на вказаний запит, ФОП ОСОБА_1 надав інформацію щодо його господарської діяльності.

15.03.2023 податковим органом повторно сформовано позивачеві Запит про надання документів (копій документів) за період виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у декларації з податку на додану вартість за січень 2023 року, в строк до 10 год. 00 хв. 16.03.2023.

16.03.2023 позивачем надано інформацію у відповідь на вказаний запит відповідача.

На підставі направлень на перевірку від 09.03.2023 №482/Ж3/17-00-24-05-15, №483/ Ж3/17-00-24-05-15, а також Наказу №355-п головними державними інспекторами відповідача у період з 09.03.2023 по 15.03.2023 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, про що складено Акт від 22.03.2023 №2546/Ж5/17-00-24-05-17/216804636 (далі Акт перевірки).

Згідно з висновками Акта перевірки, відповідачем було встановлено:

1. порушення п.189.1 ст.189, пп. "г" п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме: заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 263748,00 грн.;

2. порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 263748,00 грн.

На підставі зазначених висновків Акта перевірки відповідачем, зокрема, винесено:

-податкове повідомлення-рішення від 14.04.2023 №0522, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість 146342, 00 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522, яким визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 82457,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 20614,25 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522 , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 528,75 грн., у тому числі 423,00 грн. за податковим зобов`язанням та 105,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

-податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522, яким застосовано штраф у розмірі 3400,00 грн.

Зазначення у податковому повідомленні-рішенні від 14.04.2023 №0522, що таке винесено на підставі акта перевірки від 11.01.2023 №215/Ж5/17-00-24-05-17/ є помилкою, що підтверджено представником відповідача в ході судового розгляду справи.

Не погоджуючись із означеними податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Глава 8 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

При цьому, приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з приписами п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Отже, передумовою проведення перевірки та прийняття податкових повідомлень- рішень за наслідками виявлення фактів допущення порушень податкового законодавства платником, є наявність рішення про проведення документальної позапланової перевірки, яке оформлене наказом, в якому зазначено визначені ПК України підстави для проведення перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п.77.6 ст.77, п.78.5 ст.78 ПК України).

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Положеннями пп.81.1 ст.81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Як встановлено судом, в Наказі №355-п серед правових підстав для проведення перевірки позивача визначено пп.78.1.8. п.78.1 ст.78 ПК України.

Так, відповідно до вимог пп.78.1.8. п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Разом з тим, як встановлено судом, у податковій декларації позивача з ПДВ за січень 2023 року, яка перевірялася відповідачем, сума заявленого до відшкодування ПДВ становить 8541,00 грн., тобто менше 100 тис. гривень, що суперечить положенням пп.78.1.8. п.78.1 ст.78 ПК України.

Відповідно до вимог абз.15 пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України документальні позапланові перевірки, що будуть розпочаті після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану", з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, проводяться протягом 60 календарних днів, що настають після закінчення граничного терміну проведення камеральної перевірки відповідної декларації або уточнюючого розрахунку.

Згідно з пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Отже, ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний був подати податкову декларацію з ПДВ за січень 2023 року до 20.02.2023 включно.

Відповідно до п.76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Тому, з огляду на те, що граничний термін подання позивачем декларації за січень 2023 року 20.02.2023, і камеральна перевірка такої декларації могла бути проведена до 20.03.2023, то документальна позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 могла бути призначена та проводитися лише після 20.03.2023.

У межах спірних правовідносин, наказ на проведення такої перевірки винесено 07.03.2023, з датою початку перевірки 09.03.2023, тривалістю 5 робочих днів, а отже передчасно.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у постановах від 21.02.2020 в справі №826/17123/18, від 11.05.2023 у справі №500/5559/21, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Ураховуючи встановлені обставини справи та наведені вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що Головне управління ДПС у Рівненській області при призначенні Наказом №355-п перевірки позивача не дотрималося вимог п.81.1 ст.81 ПК України, а тому не мало права приступити до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно, невиконання вимог закону щодо наявності підстав для призначення та проведення документальної позапланової перевірки, та не спростування відповідачем обставин незаконності рішення про призначення перевірки, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої; акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч.2 ст.74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними.

Такі висновки суду обґрунтовані сталою та послідовною практикою Верховного Суду, наведеною у постановах від 15.01.2020 у справі №820/609/18, від 22.09.2020 у справі №520/8836/18, від 29.10.2020 у справі № 520/11034/18, від 24.12.2020 у справі №320/6463/18, від 09.02.2021 у справі №804/3329/15, від 04.03.2021 у справі №640/18411/18, а також Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17.

За встановлених у справі, що розглядається, обставин щодо неправомірності проведеної перевірки позивача, суд дійшов висновку про те, що такі обставини тягнуть за собою протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, у зв`язку з чим суд вказує про відсутність необхідності переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

При цьому, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 в справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних доказів, які б спростовували заперечення позивача щодо неправомірності винесених відповідачем та оскаржуваних позивачем податкових-повідомлень рішень, а відтак, не виконав вимоги процесуального закону та не довів правомірності формування податкових повідомлень-рішень, які є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Натомість, наведені позивачем заперечення, підкріплені належними та допустимими доказами, а також встановлені судом обставини справи, повністю спростовують доводи та в цілому правову позицію відповідача щодо правомірності формування оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень.

Відтак, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2023 №0522.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2023 №0522.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2618,83 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м.Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 08 січня 2024 року

Суддя С.А. Борискін