Справа № 200/17/24
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

04 січня 2024 року Справа №200/17/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Духневич О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

01 січня 2024 року через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови ОСОБА_1 , у виплаті заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 у загальній сумі 393171,83 грн.;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 у загальній сумі 393171,83 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 по справі № 200/1451/23 визнано протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 15.08.2022 року №15/8, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зобов`язано відповідача з 01.04.2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 15.08.2022 року за №15/8, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 9455,74 гривень; оклад за спеціальним званням - 1480,00 гривень; надбавка за вислугу років (30 %) - 3280,72 гривень; надбавка за особливості проходження служби (в розмірі 52% від грошового забезпечення) - 7392,56 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (в розмірі 15 % від грошового забезпечення) - 1418,36 гривень; доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності (в розмірі 15 % від грошового забезпечення) - 1418,36 гривень; преміювання 66% - 6240,79 гривень, що разом складає 30686,53 гривень, здійснивши виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 по справі 200/1451/23, яке набрало законної сили 06.09.2023, в вересні 2023 року проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.08.2022 № 15/8. Доплата до пенсії за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 становить 393171,83 грн.

З метою нарахування та виплати заборгованості за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 у розмірі 393171,83 грн. позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою.

Листом відповідача від 04.10.2023 за №19345-17891/С-02/8-0500/23 позивача повідомлено, що заборгованість пенсії за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 у сумі 393171,83 грн. облікована в Головному управлінні та буде виплачена на умовах окремого порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2024 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи немає підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У силу вимог ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлено спеціальний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у Кодексу адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 по справі № 200/1451/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зокрема, зобов`язано відповідача з 01.04.2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 15.08.2022 року за №15/8, виданої станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 9455,74 гривень; оклад за спеціальним званням - 1480,00 гривень; надбавка за вислугу років (30 %) - 3280,72 гривень; надбавка за особливості проходження служби (в розмірі 52% від грошового забезпечення) - 7392,56 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (в розмірі 15 % від грошового забезпечення) - 1418,36 гривень; доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності (в розмірі 15 % від грошового забезпечення) - 1418,36 гривень; преміювання 66% - 6240,79 гривень, що разом складає 30686,53 гривень, здійснивши виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 06.09.2023.

Аналізуючи предмет спору у цій справі суд приходить до висновку, що даний позов фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 по справі № 200/1451/23.

Фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання судового рішення в частині виплати перерахованої пенсії.

Відтак варто зазначити, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій відповідача, вчинених (допущеної) при виконанні рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Заявлені позовні вимоги стосуються саме виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст. ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Таким чином, вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12.05.2020 у справі № 815/2252/16, від 16.12.2021 у справі № 170/167/17, від 31.01.2022 у справі № 400/822/20, від 20.04.2022 у справі № 233/3744/17, від 11.05.2022 у справі № 345/4045/16-а.

Верховний Суд у постановах від 30.11.2023 року у справі № 420/6135/22 та від 11.12.2023 року у справі № 240/9339/22 дійшов висновку, що такі обставини мають наслідком неможливість розгляду справи за правилами адміністративного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У постанові від 22.03.2018 у справі № П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття "спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, у спірному випадку між сторонами не виникло нового спору, а має місце продовження тих самих спірних правовідносин, які розглядалися судами, а тому вимоги позивача, заявлені ним в межах цієї справи, не підлягають розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства.

Щодо посилання позивача на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 200/1855/23, то така не береться до уваги, адже позивачем у цій справі частково заявлено позовні вимоги з інших підстав та обставин, що обґрунтовують звернення до суду. Крім того, норми процесуального закону зобов`язують суди при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України). Це обумовлено завданням саме Верховного Суду забезпечувати єдність судової практики, як елемента принципу правової визначеності. В даному випадку це постанови Верховного Суду від 30.11.2023 року у справі № 420/6135/22 та від 11.12.2023 року у справі № 240/9339/22, які постановлені пізніше постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 200/1855/23.

Щодо посилання позивача на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 03.05.2018 по зразковій справі № 805/402/18 суд вважає помилковими та не бере до уваги, оскільки в цій справі йдеться про припинення територіальними органами Пенсійного фонду України виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам з підстав, які не передбачені п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV.

На переконання суду, в рамках спірних правовідносин, підлягають врахуванню саме постанови Верховного Суду від 30.11.2023 року у справі № 420/6135/22 та від 11.12.2023 року у справі № 240/9339/22, предмет яких є аналогічним предмету у цій справі (200/17/24).

З урахуванням викладеного вище, аналізуючи зміст п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України в контексті неможливості розглядати позов в цій справі за правилами адміністративного судочинства саме в порядку позовного провадження, суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 170, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Духневич