Справа № 280/4962/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 280/4962/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року

у справі № 280/4962/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2017 роки виплаченої 29.11.2022 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі №280/745/22;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2017 роки виплаченої 29.11.2022 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі №280/745/22.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 280/4962/23 в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Судом зазначено, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію. Суд встановив, що матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження того, що після отримання грошових коштів на виконання рішення суду по справі №280/745/22, позивач звертався до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів. Також, не містять матеріали справи доказів на підтвердження того, що позивачу було відмовлено у виплаті відповідної компенсації. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що звернення позивача з позовом до суду є передчасним, оскільки права позивача на отримання компенсації втрати частини доходів не порушено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 280/4962/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що при наявності спору між позивачем та відповідачем проводити досудове врегулювання немає сенсу. Зазначає, що відповідач у справі вже заперечив наявність у позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів. Вважає, що у разі звернення до відповідача з вимогами стосовно отримання компенсації втрати частини доходів він отримає відмову, а тому суд першої інстанції проявив надмірний формалізм дійшовши висновку про те, що вимоги позивача є передчасними.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач проходив військову службу у Центральному територіальному управлінні Національної гвардії України (ВЧ НОМЕР_1 ).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.06.2022 у справі №280/745/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема вирішено:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального територіального управління Національної гвардії України (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди в яких її не було проведено;

- зобов`язати Центральне територіальне управління Національної гвардії України (Військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди в яких її не було проведено;

- визнати протиправною бездіяльність Центрального територіального управління Національної гвардії України (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2017 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати Центральне територіальне управління Національної гвардії України (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2017 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі №280/745/22 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а саме:

- рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі №280/745/22, в частині незадоволених позовних вимог скасовано та в цій частині заявлених вимог прийнято нову постанову про часткове задоволення позову;

- зобов`язано Центральне територіальне управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.12.2015 по 23.12.2017 включно з урахуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - «січень 2008 року».

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі №280/745/22 залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення суду, позивачу відповідач сплатив грошові кошти в розмірі 79716,50 грн.

Позивач, вважаючи, що йому протиправно не виплачено компенсацію втрати частини доходів звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначеного Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності й господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), і стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України та які (відповідні доходи) не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Своєю чергою компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Як правильно врахував суд першої інстанції, Верховний Суд в постанові від 11.12.2020 у справі № 200/10820/19-а дійшов наступних висновків:

«Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 не звертався до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159.

Своєю чергою, відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації.

За змістом статті 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З огляду на те, що у цій справі ОСОБА_2 не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право ОСОБА_2 ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним.

Отже, суди першої та апеляційної інстанції зробили законний і обґрунтований висновок про відмову у позові.»

З цих підстав, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 17.11.2021 у справі №460/4188/20.

Колегія суддів встановила, що позивач не подав до матеріалів справи доказів його звернення до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів після сплати відповідачем грошових коштів на виконання рішення суду у справі №280/745/22, а також докази відмови відповідача у здійсненні виплати компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що звернення позивача з позовом до суду є передчасним, оскільки права позивача на отримання компенсації втрати частини доходів не порушено.

Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника стосовно прояву судом першої інстанції надмірного формалізму, оскільки висновок суду першої інстанції про передчасність звернення позивача до суду повністю відповідає приписам Закону № 2050-ІІІ.

Інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 280/4962/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко