Справа № 400/34/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

08 січня 2024 р. № 400/34/24
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В., ознайомившись з

адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
до Начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Махна Сергія Анатолійовича, вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,54001,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Махно Сергія Анатолійовича з вимогами: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, який під час виконання наданих йому владних повноважень, порушив Присягу, згідно ст. 64 ЗУ "Про Національну поліцію", шляхом не надання відповіді позивачці щодо опрацювання її заяви про кримінальні правопорушення Миколаївського міського голови Сенкевича О.Ф. за ст. 120, 172 КК України 21.10.2023; 2) зобов`язати відповідача надати позивачці обгрунтовану відповідь щодо опрацювання її заяви про кримінальні правопорушення Миколаївського міського голови Сенкевича О.Ф. за ст. 120, 172 КК України від 21.10.2023 у 5-денний термін після винесення рішення про задоволення вимог по даній позовній заяві.

Відповідно до ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Згідно із частиною першою статті 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів позову, 21.10.2023 позивачкою було подано заяву про кримінальні правопорушення за ст. 120, 172 КК України, бездіяльність щодо розгляду та надання відповіді щодо опрацювання якої є предметом розгляду цієї справи.

Питання дій службових осіб під час розгляду заяв та повідомлень про вчинене кримінальне правопорушення, врегульоване ст.214 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ст.60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах позивач, подавши заяву про кримінальне правопорушення, набув статус заявника у кримінальному судочинстві, передбачений ст.60 КПК України. А тому, вона має право оскаржувати як заявник, бездіяльність відповідача, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Оскільки спір у цій справі виник у зв`язку з протиправною, на переконання позивача, бездіяльністю відповідача щодо надання відповіді про опрацювання заяви про кримінальне правопорушення, перевірка правомірності такої бездіяльності, з огляду на положення пункту 2 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, перебуває поза межами юрисдикції адміністративного суду, адже їх оскарження має здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, а не шляхом подання адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у цьому випадку необхідно відмовити у відкритті провадження у справі.

На підставі вищезазначеного, керуючись п.1 ч. 1 ст.170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №400/34/24 за позовом ОСОБА_1 до Начальника ГУНП в Миколаївській області Махно С.А. про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Роз`яснити позивачу, що зазначена позовна вимога може бути вирішена в порядку кримінального судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко