Справа № 638/11673/23
Суддя: Щепіхіна В. В.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/126/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Щепіхіної В. В.,

при секретарі Рєзнік І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Ізюмської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Ізюмської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.08.2023 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради винесено постанову № 8 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. При цьому, матеріали справи не містять фіскального чеку на підтвердження купівлі алкогольних напоїв неповнолітньою особою в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також, матеріали справи не містять доказів того, що начебто придбаний товар був алкогольним. Протокол про адміністративне правопорушення було складено без присутності двох свідків, та матеріали не містять відеозапису з фактом правопорушення.

Позивачка вважає, що вказана постанова винесена з порушенням діючого законодавства, є необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Від представника позивача, адвоката Юрченко В. В. надійшла до суду відповідь на відзив, в якому привів контраргументи на позицію відповідача у відзиві, наполягав на задоволення позовних вимог з огляду на обставини справи.

Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без представника відповідача. Також від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з постановою № 8 від 21.08.2023, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради, розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , встановила, що 11.08.2023 року приблизно о 11 годині ОСОБА_1 , працюючи продавцем продовольчих товарів ФОП ОСОБА_2 у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (поруч з будинком 4), здійснила продаж 4 (чотирьох) жестяних банок слабоалкогольного напою "REVO" з вмістом етилового спирту 8,5%, неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способам.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, є адміністративним правопорушенням, що тягне за собою відповідальність, передбачену санкцією даної статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 156 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Так, єдиним доказом вчинення позивачкою адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова, в якій зафіксовано факт продажу неповнолітній особі слабоалкогольного напою.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Письмові пояснення неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд не може визнати допустимим доказом оскільки були зібрані з порушення ст. 33 ЗУ «Про національну поліцію».

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, вирішуючи питання стосовно законності постанови, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. п. 1, 3 8 ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Отже, обов`язок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідач обмежився лише описом скоєного, без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, будь яких заперечень, письмових документів, пояснень від відповідача до суду не надійшло, відповідач не надав суду жодного, передбаченого ст. 251 КУпАП, доказу на підтвердження правомірності своїх дій та вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, заперечень та будь-яких достовірних доказів на їх підтвердження, в разі їх наявності, суду не надав, а тому, суд приходить до висновку про невиконання адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради № 8 від 21.08.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем були понесені витрати на оплату судового збору на суму 1073,60 грн.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії при виконавчому органі Ізюмської міської ради судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.2,77, 286, 293,295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Ізюмської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради № 8 від 21.08.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Ізюмської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Щепіхіна В. В.