Справа № 140/10143/23
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/10143/23 пров. № А/857/13970/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Дмитрук В.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія» (далі ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області від 15 листопада 2022 року № 7632380/40827373 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31 жовтня 2022 року № 3; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкову накладну від 31 жовтня 2022 року № 3.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами господарської операції зі зберігання цукру для ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» відповідно до статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) ним було сформовано податкову накладну від 31 жовтня 2022 року № 3, яку подано для реєстрації ЄРПН, однак реєстрацію вказаної податкової накладної було зупинено. Вказує, що з метою реєстрації зупиненої податкової накладної ним було надано письмові пояснення та копії документів на підтвердження здійснення господарської операції, однак комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 15 листопада 2022 року № 7632380/40827373 з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, в додатковій інформації зазначено: відсутні розрахункові документи (банківські виписки, платіжні доручення), що підтверджують факт оплати залізничних послуг. Зауважує, що при розгляді його пояснень та при прийнятті спірного рішення контролюючим органом не досліджено в сукупності всіх обставин договірних правовідносин, не надано оцінку тим документам, що надані разом із поясненнями. Зазначає, що разом із поясненнями до Комісії регіонального рівня надавались копії документів, що підтверджують здійснення господарської операції по спірній податковій накладній, окрім розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, оскільки оплата за послуги відбулась після подання пояснень, що підтверджується платіжною інструкцією № 16134 від 26 грудня 2022 року, оборотно-сальдовою відомістю 361 за 4 квартал 2022 року, карткою рахунку 361 за 4 квартал 2022 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем обґрунтовано віднесено господарські операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій. В ході судового розгляду справи встановлено, що позивачем не надано до пояснень контролюючому органу розрахункових документів (банківські виписки, платіжні доручення), що зумовило прийняття спірного рішення. Судом першої інстанції враховано, що на розгляд комісії контролюючого органу не було надано платіжної інструкції № 16134 від 26 грудня 2022 року. Таким чином, здійснення оплати за договором № 3Б-1 від 04 жовтня 2021 року згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 39 від 31 жовтня 2022 року на дату складання податкової накладної позивачем документально не підтверджено. За таких обставин датою виникнення податкових зобов`язань з надання послуг відповідно до договору, є 26 грудня 2022 року (дата надходження коштів на рахунок позивача) та податкова накладна підлягала складанню 26 грудня 2022 року, тобто на дату виникнення податкових зобов`язань. Водночас позивачем складено податкову накладну № 3 від 31 жовтня 2022 року за відсутності жодної з подій, передбачених пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України. Суд першої інстанції вважав, що ненадання позивачем до ГУ ДПС у Волинській області розрахункових документів (банківські виписки, платіжні доручення), які є підставою для складення податкової накладної № 3 від 31 жовтня 2022 року, свідчить про те, що ним не виконано вимоги пункту 4 Порядку № 520 у частині надання документів на підтвердження інформації, зазначеної у цій податковій накладній, тому у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що разом із поясненнями до Комісії регіонального рівня надавались копії документів, що підтверджують здійснення господарської операції по спірній податковій накладній, окрім розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, оскільки оплата за послуги відбулась після подання пояснень, що підтверджується платіжною інструкцією № 16134 від 26 грудня 2022, року, оборотно-сальдовою відомістю 361 за 4 квартал 2022 року, карткою рахунку 361 за 4 квартал 2022 року. Звертає увагу на те, що підставою складення спірної податкової накладної № 3 від 31 жовтня 2022 року була «перша подія» в розумінні статті 187 ПК України погоджений та підписаний сторонами Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 39 від 31 жовтня 2022 року. Вважає, що наданих ним документів було достатньо для реєстрації податкової накладної. Зазначає, що податковим органом не вказано, які саме документи необхідно надати для прийняття рішення у квитанції про зупинення податкової накладної, чим порушено принцип правової визначеності. Вказує, що надало лише ті документи, які вважало за необхідне, при цьому, які підтверджують проведення цієї господарської операції, тому підстави для відмови в реєстрації вищезгаданої податкової накладної відсутні.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, між ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія» (Зберігач) та ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» (Поклажодавець) укладено договір відповідального зберігання № ЗБ-1 від 04 жовтня 2021 року (а.с.34-35), відповідно до якого Зберігач приймає та зобов`язується за плату зберігати протягом строку дії цього договору майно (Цукор) у кількості згідно Актів прийому-передачі (надалі іменується Акт), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 4.1.1 Додаткової угоди до договору відповідального зберігання від 01 листопада 2021 року вартість послуг які підлягають відшкодуванню зазначається у Актах здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с.36).

Залізничні послуги від ПрАТ «Українська залізниця», Філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» по доставці вагонів надані відповідно до договору № Л/ДН-3/17/1068м/п від 22 листопада 2017 року (а.с.38-41).

Послуги по подачі та забиранню вагонів на/з території підприємства підрядною організацією ТзОВ «П`ятидні» надані відповідно до договору оренди тепловоза з екіпажем № 28/10/20-ОР від 28 жовтня 2020 року (а.с.43-48).

Згідно з укладеним договором між ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія» та ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» у жовтні 2022 року було прийнято на зберігання цукор, внаслідок чого підприємство понесло наступні витрати:

- залізничні послуги від ПрАТ «Українська залізниця», Філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» по доставці вагонів у сумі 88 085,20 грн в.т.ч. ПДВ 20% у сумі 14 680,87 грн;

- накопичувальна картка № 05100323 від 05 жовтня 2022 року на суму 50,13 грн (без ПДВ);

- відомість плати за подавання забирання вагонів № 24100039 від 24 жовтня 2022 року на суму 1 503,70 грн без ПДВ;

- відомість плати за користування вагонами № 24100040 за 23-24 жовтня 2022 року на суму 4 026,00 грн без ПДВ;

- відомість плати за користування вагонами № 24100043 за 27-28 жовтня 2022 року на суму 13 506,70 грн без ПДВ;

- відомість плати за користування вагонами № 24100042 за 24-26 жовтня 2022 року на суму 20 650,00 грн без ПДВ;

- накопичувальна картка № 27100351 від 27 жовтня 2022 року на суму 8 386,80 грн без ПДВ;

- накопичувальна картка № 31100356 від 31 жовтня 2022 року на суму 15 540,30 грн без ПДВ;

- відомість плати за користування вагонами № 30100044 за 27-30 жовтня 2022 року на суму 9 740,70 грн без ПДВ;

- послуги тепловоза по подачі вагонів на територію підприємства, надані підрядною організацією ТзОВ «П`ятидні», на суму 30132,00 грн з урахуванням ПДВ;

- послуги теповоза по забиранню вагонів з території підприємства, надані підрядною організацією ТзОВ «П`ятидні», на суму 30132,00 грн з урахуванням ПДВ.

Оплата за отримані послуги проводилась шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ПрАТ «Українська залізниця», Філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень», що підтверджується платіжними дорученнями, завіреними банком: платіжне доручення № 125 від 28 жовтня 2022 року на суму 50 000,00 грн в.т.ч. ПДВ 20% 8 333,33 грн; платіжне доручення № 122 від 27 жовтня 2022 року на суму 20 000,00 грн в.т.ч. ПДВ 20% 3 333,33 грн; платіжне доручення № 135 від 18 жовтня 2022 року на суму 10 000,00 грн в.т.ч. ПДВ 20% 1 666,67 грн.

Також на підтвердження фінансово-господарської операції надано: оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за жовтень 2022 року (AT «Укрзалізниця»); картку рахунку 631 за жовтень 2022 року (AT «Укрзалізниця»).

За наслідками зазначеної господарської операції ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія» складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 31 жовтня 2022 року № 3 на загальну суму 148 349,20 грн (а.с.19).

Відповідно до квитанції від 03 листопада 2022 року реєстрацію вказаної податкової накладної було зупинено на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 52.21 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 критеріїв ризиковості здійснення операцій. У квитанції також було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а.с.17).

Для підтвердження реєстрації спірної податкової накладної позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 10 листопада 2022 року № 1 на підтвердження здійснення господарської операції (а.с.27).

За результатами розгляду вказаних документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення від 15 листопада 2022 року № 7632380/40827373 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В додатковій інформації зазначено: відсутні розрахункові документи (банківські виписки, платіжні доручення), що підтверджують факт оплати залізничних послуг (а.с.28).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.п. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі ПК України) об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно із п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 188.1 ст.188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абзаци десятий, дванадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246) передбачено, що податкова накладна це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДПС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно із п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема на факти реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідність податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 1 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок № 1165), затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень; значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D= S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0,20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: P = Pм х 1,4, де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку; 4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

Пунктом 4 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Згідно із п. 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 7 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1165 платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Згідно із п. 9 Порядку № 1165 платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет.

Пунктом 10 Порядку № 1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до квитанції від 03 листопада 2022 року реєстрацію вказаної податкової накладної було зупинено на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 52.21 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (а.с.17).

Проаналізувавши наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних підстави, колегія суддів зазначає, що у додатку 3 до Порядку № 1165, визначено критерії ризиковості здійснення операцій. Зокрема, відповідно до пункту 1 відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів вказує, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Водночас, контролюючий орган повинен конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів вимогу суб`єкта владних повноважень. Пред`явлення контролюючим органом до платника податку загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до платника податків негативні наслідки, пов`язані з ненаданням певного документу.

Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.

Контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що квитанція про зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не відповідає вимогам, що встановлені до них пунктом 11 Порядку № 1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Таким чином, безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем обґрунтовано віднесено господарські операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165, таблиця даних платника податку зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Пунктами 12, 14 Порядку № 1165 визначено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5). У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Колегія суддів зазначає, що станом на момент складення та подання спірної податкової накладної, таблиця даних платника податку не подавалась, однак її подання є правом, а не обов`язком платника податку.

Також, у вищевказаній квитанції не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних, натомість запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (її) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.

Проте, нечітке формулювання органом ДПС у вказаній квитанції підстав для зупинення реєстрації податкової накладної з вказівкою про те, що така податкова накладна відповідає вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, зумовило необхідність подання позивачем для відповідача тих документів, якими були оформлені відповідні господарські операції.

Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (комісії регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно із п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Аналізуючи вищенаведену норму права, колегія суддів вважає, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Із змісту такого слідує, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.

Відповідно до п. 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктом 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно із п. 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (пункт 11 Порядку № 520).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної.

З рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 15 листопада 2022 року № 7632380/40827373 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних слідує, що підставою його прийняття слугувало ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В додатковій інформації зазначено: відсутні розрахункові документи (банківські виписки, платіжні доручення), що підтверджують факт оплати залізничних послуг (а.с.28).

Колегія суддів зазначає, що пункт 5 Порядку № 520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно з таким переліком. Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета господарської операції, за якою оформлено податкову накладну, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

З матеріалів справи слідує, що позивачем на підтвердження господарської операції за якою складено спірну податкову накладну, подано контролюючому органу, зокрема, Договір відповідального зберігання № 3Б-1 від 04 жовтня 2021 року, Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 39 від 31 жовтня 2022 року.

Відповідно до Договору відповідального зберігання № 3Б-1 від 04 жовтня 2021 року, укладеного між ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія» (Зберігач) та ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» (Поклажодавець), ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія» (Зберігач) приймає та зобов`язується за плату зберігати протягом строку дії цього договору майно (Цукор) у кількості згідно Актів прийому-передачі (надалі іменується Акт), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з Додатковою угодою до Договору відповідального зберігання від 01 листопада 2021 року п. 4.1 Договору було доповнено п. 4.1.1, яким визначено, що вартість послуг які підлягають відшкодуванню зазначається у Актах здачі-приймання робіт (надання послуг).

При цьому, п. 4.2. розділу 4 Договору відповідального зберігання № 3Б-1 від 04 жовтня 2021 року передбачено, що ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» (Поклажодавець) сплачує плату за відповідальне зберігання шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Зберігача щомісячно до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, сторони погодили право Зберігача та обов`язок Поклажодавця на відшкодування понесених витрат щодо прийому та зберігання цукру.

Згідно з Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 39 від 31 жовтня 2022 року, складеного на виконання Договору № 3Б-1 від 04 жовтня 2021 року ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія» були проведені наступні роботи (надані такі послуги): компенсація залізничних послуг, компенсація витрат за послуги тепловоза по подачі вагонів, компенсація витрат за послуги тепловоза по забиранню вагонів, у загальному розмірі 148349,20 грн в.т.ч. ПДВ 24 724,87 грн: компенсація залізничних послуг на суму 88085,20 грн з урахуванням ПДВ; компенсація витрат за послуги тепловоза по подачі вагонів на суму 30132,00 грн з урахуванням ПДВ; компенсація витрат за послуги теповоза по забиранню вагонів на суму 30132,00 грн з урахуванням ПДВ (а.с.85).

Вищевказане підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 39 від 31 жовтня 2022 року, оборотно-сальдовою відомістю 361 за жовтень 2022 року, карткою рахунку 361 за жовтень 2022 року (а.с.82-83).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не надано до пояснень контролюючому органу розрахункових документів (банківські виписки, платіжні доручення), що зумовило прийняття спірного рішення.

Разом з тим, позивачем долучено до позовної заяви платіжну інструкцію № 16134 від 26 грудня 2022 року на суму 300000,00 грн, призначення платежу: оплата за зберігання цукру, компенсація ТП згідно договору відповідального зберігання № 3Б-1 від 04 жовтня 2021 року в.т.ч. ПДВ 20% 50000,00 грн (а.с.86-88).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що на розгляд комісії контролюючого органу не було надано платіжної інструкції № 16134 від 26 грудня 2022 року, тому позивачем складено податкову накладну № 3 від 31 жовтня 2022 року за відсутності жодної з подій, передбачених пунктом 187.1 статті 187 ПК України.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок необгрунтованим з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З огляду на положення цієї норми, у платника податку на додану вартість виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість, а відтак і обов`язок зареєструвати податкові накладні, за першою із подій: датою зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок, або датою відвантаження товарів, а для послуг датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника податку ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо йдеться про виконання платником податку робіт, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть документи, що засвідчують факт виконання таких робіт і такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що «першою подією» в розумінні п. 187.1 ПК України у цьому випадку є саме факт надання послуг, виконання робіт, згідно з яким було сформовано податку накладну № 3 від 31 жовтня 2022 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спірна податкова накладна сформована і подана на реєстрацію в ЄРПН у зв`язку із настанням першої із передбачених пунктом 187.1 статті 187 ПК України подій, яка зумовлює виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, а саме: оформлення документа, що засвідчує факт надання послуг платником податку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що станом на дату подання пояснень контролюючому органу (09 листопада 2022 року) позивач не міг надати розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, оскільки оплата за вказані послуги відбулась 26 грудня 2022 року уже після подання пояснень, що відповідає умовам Договору відповідального зберігання № 3Б-1 від 04 жовтня 2021 року, укладеного між ТзОВ «Волинська біоенергетична компанія» (Зберігач) та ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод» (Поклажодавець).

Отже, у цьому випадку зарахування коштів від замовника не є першою подією, яка зумовила виникнення податкових зобов`язань зі зберігання цукру, відтак не є першочерговим надання позивачем розрахункових документів (банківських виписок або платіжних доручень) про оплату товару ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод».

Таким чином, підставою для складання та реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 3 від 31 жовтня 2002 року була «перша подія» - погоджений та підписаний сторонами Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 39 від 31 жовтня 2022 року, чого не було враховано судом першої інстанції.

Вказаний Акт вказує на виконання умов умовам Договору відповідального зберігання № 3Б-1 від 04 жовтня 2021 року, відповідає встановленим вимогам щодо форми та змісту та у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у ньому даних про господарську операцію.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що надані позивачем документи, які стосуються господарської операції зі зберігання цукру із ПрАТ «Теофіпольський цукровий завод», були достатні для прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної від 31 жовтня 2022 року № 3, а тому позивачем правомірно виписано податкову накладну та надіслано її для реєстрації в ЄРПН.

При цьому, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених Податковим кодексом України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Також, відповідачем не додержано вимоги п. 44 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року за № 1165 в частині проведення перевірки поданих платником податку копій документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні), та не надано належної оцінки наданих документів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області № 7632380/40827373 від 15 листопада 2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної від 31 жовтня 2022 року № 3.

Щодо позовної вимоги вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31 жовтня 2022 року № 3, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до п. 20.2 ст. 20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п. 2 Порядку № 1165 комісія контролюючого органу - комісія регіонального та центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС. Комісія центрального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі ДПС.

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підпунктом 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно із пп. 9 п. 4 Положення № 227 ДПС відповідно до покладених на неї завдань забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на ДПС, а також реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія» від 31 жовтня 2022 року № 3 датої її подання, оскільки єдиний реєстр податкових накладних формується та ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, тобто саме Державною податковою службою України.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Поряд з тим, частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи слідує, що позивачем згідно з платіжною інструкцією № 60 від 11 травня 2023 року сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн.

Також, згідно з платіжною інструкцією № 85 від 27 липня 2023 року позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026,00 грн.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області та ДПС України солідарно з кожного по 3355,00 грн судового збору.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія» задовольнити повністю.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року у справі № 140/10143/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області № 7632380/40827373 від 15 листопада 2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної від 31 жовтня 2022 року № 3.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31 жовтня 2022 року № 3, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія», датою її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія» (вул. Луцька, 23, м. Володимир-Волинський, Волинська область, 44700, ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій в розмірі 3355 грн 00 коп. (три тисячі триста п`ятдесят п`ять гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська біоенергетична компанія» (вул. Луцька, 23, м. Володимир-Волинський, Волинська область, 44700, ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій в розмірі 3355 грн 00 коп. (три тисячі триста п`ятдесят п`ять гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 03 січня 2024 року.