Справа № 580/12028/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 січня 2024 року справа № 580/12028/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області (далі Територіальне управління ССО, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області щодо не прийняття наказу про призначення позивачу з 02.07.2022 року по 15.12.2022 року додаткової винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та не виплаті вказаної додаткової винагороди;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області прийняти наказ про призначення позивачу з 02.07.2022 року по 15.12.2022 року додаткової винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн щомісячно, починаючи з 02.07.2022 року по 15.12.2022 року.

Ухвалою від 20.12.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду позовну заяву залишив без руху та надав позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження.

05.01.2023 позивач подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій вказав, що пропустив строк з поважної причини та зазначив, що раніше подав аналогічний позов, але за інший період (справа № 580/5119/22), розгляд якої зупинено до розгляду зразкової справи Верховним Судом і дізнавшись про рішення зразкової справи звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення поданої заяви та питання про відкриття провадження у справі суддя зазначає таке.

Ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На підставі абз. 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексу адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суддя з`ясував, що у період з 02.07.2022 по 15.12.2022 включно позивач проходив службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Черкаській області, що є публічною службою, у зв`язку із чим строком звернення до суду у спірних правовідносинах є встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя врахував, що відповідно до ст. 165 Закону України Про судоустрій і статус суддів грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать, зокрема, винагороди.

Таким чином, додаткова винагорода, установлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, входить до складу грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони. Суддя зазначає, що грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка його отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір та складові грошового забезпечення.

З урахуванням неведеного, суддя зазначає, що строк звернення за судовим захистом у спірних правовідносинах обчислюється із дати звільнення позивача зі служби з 15.12.2022 та спливає 15.01.2023.

Суддя з`ясував, що із запитом про нарахування та виплату спірної додаткової винагороди за відповідний період позивач звернувся до відповідача 06.11.2023. Наведене свідчить про те, що позивач лише у листопаді 2023 року виявив належну зацікавленість та вчинив активні дії щодо отримання спірної додаткової винагороди.

Посилання позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду на те, що позивач раніше подав аналогічний позов, але за інший період (справа № 580/5119/22), розгляд якої зупинено до розгляду зразкової справи Верховним Судом і дізнавшись про рішення зразкової справи позивач звернувся до суду з цим позовом є необґрунтованими, адже у справі № 580/5119/22 позивач подав позов у встановлений законом строк, а рішення Верховного Суду у зразковій справі в цьому випадку, на переконання судді, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду з відповідним позовом.

Суддя врахував висновки Верховного Суду у постанові від 17.03.2021 у справі № 160/6430/20, відповідно до яких поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Зважаючи, що у спірних правовідносинах позивач не зазначив та не надав належних доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, заяву про поновлення пропущеного строку звернення суддя вважає необґрунтованою, оскільки не доведено об`єктивної неможливості звернення в суд у встановлений строк із дати коли позивач повинен був дізнатись про порушення свого права у спірних правовідносинах.

Згідно частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Одночасно суддя звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 123, 169, 241, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення в суд відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 08.01.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК