Справа № 140/32255/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/32255/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 05 травня 2023 року №28 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 роботу на посаді плавильника металу та сплавів з 21 серпня 1989 року по 14 вересня 1992 року, з 16 вересня 1992 року по 09 серпня 1994 року, на посаді підручного сталевара з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року на заводі «Дніпроспецсталь» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 зі зменшенням віку відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) з 28 квітня 2023 року (а.с.62-71).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в квітні 2023 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, так як на момент звернення набув необхідний пільговий стаж, що передбачено частиною третьою статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV). Однак рішенням ГУ ПФУ у Волинській області йому не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 роботу на посаді плавильника металів та сплавів з 21 серпня 1989 року по 14 вересня 1992 року, з 16 вересня 1992 року по 09 серпня 1994 року та на посаді підручного сталевара з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року на заводі «Дніпроспецсталь» і відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Із таким рішенням позивач не погоджується та вважає, що йому протиправно не зараховано до пільгового стажу вказані періоди роботи, чим порушено право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за наявності у нього достатнього пільгового стажу, який підтверджується записами трудової книжки. Зазначив, що займана ним посада плавильника металів і сплавів у період з 21 серпня 1989 року по 09 серпня 1994 року відноситься до Списку №1 і дає право виходу на пенсію на пільгових умовах. Можливість надати уточнюючі довідки, на чому наполягає орган Пенсійного фонду, відсутня, адже документи Донецького виробничого об`єднання «Точмаш» і Малого підприємства «Еміс» (дочірнє підприємство Донецького виробничого об`єднання «Точмаш») знаходиться у Відкритому акціонерному товаристві «Точмаш» на окупованій території, про що повідомлено відповідача.

Також позивач не погоджується із незарахуванням йому до пільгового стажу періоду роботи з 16 вересня 1992 року по 09 серпня 1994 року у зв`язку з необхідністю підтвердження результатів атестації робочого місця. Вважає, що відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника, тому ця обставина не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. До того ж контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, зокрема, Держпраці. Тому неправомірно ставити право на пільгову пенсію у залежність від дотримання роботодавцем правил атестації робочих місць.

На думку позивача, відповідач безпідставно не зарахував і період проходження практики на заводі «Дніпроспецсталь» з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року, де він офіційно був зарахований у штат та працював підручним сталевара електропечі.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.74-77). Зазначив, що рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 05 травня 2023 року №28 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1 (страховий стаж становить 38 років 10 місяців 20 днів). Пільговий стаж не визначено, бо відсутні уточнюючі довідки, які підтверджували б зайнятість позивача протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. Такі документи позивач також не надав.

Відповідач вважає, що його рішення є законним, а підстави для його скасування відсутні.

У відповіді на відзив позивач підтримав доводи позову (а.с.82-90).

Відповідач заперечення та відповідь на відзив не подав.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

З матеріалів справи слідує, що 28 квітня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 05 травня 2023 року №28 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV: страховий стаж становить 38 років 10 місяців 20 днів, однак пільговий стаж за Списком №1 не визначено, оскільки відсутні довідки про підтвердження пільгового стажу.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

За приписами частини першої статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Таким чином, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV є досягнення громадянином відповідного віку, наявність відповідного страхового та пільгового стажу, зайнятість на роботах та посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, протягом повного робочого дня.

Згідно з пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

За змістом пункту 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року №1451/11731; далі - Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1; далі Порядок №22-1).

Підпунктом 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 установлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок 18-1). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (набула чинності з 21 серпня 1992 року; далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Основним документом, що трудову діяльність, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Тобто, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року у справі №161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року у справі №577/2688/17, від 31 березня 2020 року у справі №446/656/17, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 10 грудня 2020 року у справі №195/840/17, від 18 травня 2021 року у справі №229/2330/17.

Основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до списків, після 21 серпня 1992 року є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

З рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 05 травня 2023 року №28 вбачається, що на час звернення із заявою про призначення пенсії страховий стаж позивача становить 38 років 10 місяців 20 днів, пільговий стаж - 0 років (а.с.55-56).

За записами №2-6 трудової книжки НОМЕР_1 (була надана до пенсійного органу) судом встановлено, що ОСОБА_1 21 серпня 1989 року був прийнятий на роботу в Донецьке виробниче об`єднання «Точмаш» плавильником металів і сплавів 4 розряду (розпорядження від 18 серпня 1989 року №147); 14 вересня 1992 року він був звільнений у зв`язку з переведенням в Мале підприємство «Еміс» (розпорядження від 15 вересня 1992 року №121); 16 вересня 1992 року прийнятий в Мале підприємство «Еміс» плавильником металів і сплавів 4 розряду (наказ від 15 вересня 1992 року №62); 01 травня 1994 року йому присвоєно 5 розряд плавильника металів та 09 серпня 1994 року він звільнений із займаної посади за власним бажанням (наказ від 09 серпня 1994 року №16) (а.с.18-20).

Суд зазначає, що професія «плавильника металів» віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173; постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 (код посади 1110100а-16626) та постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1994 року №162 (код посади 1110100а-16626).

На думку суду, трудова книжка позивача підтверджує роботу позивача з 21 серпня 1989 року був по 14 вересня 1992 року та з 16 вересня 1992 року по 09 серпня 1994 року на посаді плавильника металів та сплавів, яка відноситься до категорії посад за Списком №1. Достовірність внесеної інформації підтверджена підписом уповноваженої особи роботодавця, який скріплений відповідною печаткою підприємства; зауважень до записів у трудовій книжці, їх неточності чи відсутності відповідачем у спірному рішенні не зазначено.

Попри те, що записи трудової книжки щодо вказаних періодів хоч і містять номери та дати наказів про прийом на роботу, переведення, звільнення, завірені печатками підприємств, однак не містять відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 (умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день, атестація робочого місця), що виключає можливість зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу на підставі лише трудової книжки.

З приводу відсутності інформації у трудовій книжці про те, що позивач працював повний робочий день у Донецькому виробничому об`єднанні «Точмаш» і Малому підприємстві «Еміс» (дочірнє підприємство Донецького виробничого об`єднання «Точмаш»), то останній повідомляв відповідача, що документи підприємств знаходяться у Відкритому акціонерному товаристві «Точмаш», яке розміщене в місті Донецьку, тобто на території населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року №117-р).

Як установлено абзацами сьомим та восьмим пункту 20 Порядку №637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

За приписами пункту 3.3 розділу III Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, надає, зокрема, допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Згідно до пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Крім того, відповідно до пунктів 2, 6, 11, 12, 13 Порядку №18-1, його дія поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати. Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника. Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

Територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи. Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, територіальний орган Пенсійного фонду України запрошує та опитує свідка.

Відповідно до пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, на орган Пенсійного фонду покладається обов`язок надати допомогу особі для одержання відсутніх документів для призначення пенсії, витребувати додаткові документи, що підтверджують стаж, від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, опитати свідків. Однак суду не надано доказів, що від позивача вимагалось надати додаткові документи, як і доказів належного виконання управлінням зазначених вище обов`язків щодо надання допомоги громадянам в одержанні необхідних документів для призначення пенсії. Отже, відповідачем не були в повній мірі дотримані нормативно-правові приписи Порядку №22-1 та не враховані всі обставини, не вчиненні дії щодо належного розгляду заяви позивача в частині зарахування спірних періодів.

При цьому, відмовляючи позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи після 21 серпня 1992 року, відповідач покликається на відсутність доказів проведення атестації робочих місць на відповідність умовам праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше приведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

При вирішенні спору суд відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а, які полягають у такому.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам, і правилам, установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання за порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення.

У разі якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, норма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

За правою позицією Великої Палати Верховного Суду непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

У контексті спірних правовідносин суд, застосовуючи наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду, зазначає, що відсутність доказів проведення атестації робочих місць після 21 серпня 1992 року не є підставою для відмови в зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу за Списком №1 (за наявності інших доказів, які підтверджують умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день).

Окрім того, ОСОБА_1 не зараховано до пільгового стажу період перебування на посаді «підручного сталевара» з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року на заводі «Дніпроспецсталь», щодо якого позивачем разом із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах надано записку про прийом від 05 липня 1986 року №1232 (а.с.43), записку про звільнення від 28 листопада 1986 року №2761 (а.с.44) та архівну довідку від 27 лютого 2020 року №119-167 (а.с.42).

Архівною довідкою Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завад «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна від 27 липня 2020 року №119-167 (а.с.42) підтверджено, що ОСОБА_1 працював на заводі «Дніпроспецсталь» на посаді підручного сталевара електропечі 4 розряду, СПЦ-3 (записка про прийом від 05 липня 1986 року №1232) та 24 листопада 1986 року був звільнений по закінченню практики (записка про звільнення від 28 листопада 1986 року №2671).

Відомості архівної довідки підтверджено копіями записки про прийом від 05 липня 1986 року №1232 та записки про звільнення від 28 листопада 1986 року №2671 (а.с.43-44).

Посада «підручного сталевара» відноситься до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року.

Цьому періоду взагалі не надано оцінку у спірному рішенні.

Отже, незарахування відповідачем періодів роботи позивача з 21 серпня 1989 року по 14 вересня 1992 року, з 16 вересня 1992 року по 09 серпня 1994 року, з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, з наведених у рішенні мотивів не можна вважати таким, що відповідає суті верховенства права.

Матеріали справи не містять доказів прийняття відповідачем належного рішення за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, врахування усіх обставин, що мають значення, щодо вказаних періодів. Зокрема, відповідач залишив поза увагою ту обставину, що підприємства, спеціальний стаж роботи на яких має визначальне значення для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, перебувають на окупованій території, що позбавляє останнього можливості надати уточнюючі довідки про характер виконуваної роботи у спірний період на посадах, передбачених Списком №1 (зокрема, про роботу повний робочий день).

При тому, що записи про трудову діяльність за спірні періоди наявні у трудовій книжці, відповідач не вчинив дій, визначених абзацами сьомим, восьмим пункту 20 Порядку №637, пунктами 1.8 розділу І, 3.3 розділу ІІІ Порядку №22-1 та за необхідності Порядку №18-1 для сприяння позивачу у підтвердженні пільгового характеру роботи у вказані періоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 05 травня 2023 року №28, є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір у решті позовних вимог - про зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 21 серпня 1989 року по 14 вересня 1992 року, з 16 вересня 1992 року по 09 серпня 1994 року, з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року та про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію з 28 квітня 2023 року, суд зазначає, що відповідно до статті 58 Закону №1058-IV Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд зазначає, що належними є способи захисту, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який забезпечує виконання її приписів. Визначення ефективного судового захисту пов`язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

За відсутності в матеріалах справи доказів, які підтверджують одну з умов для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 (умови та характер виконуваної роботи, зайнятість повний робочий день на роботах та посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах), позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах є передчасною. А оскільки відповідачем не розглянуто та не прийнято належне рішення щодо зарахування спірних періодів до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (зокрема, рішення не містить оцінки документів, наданих позивачем за період роботи з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року), то суд дійшов висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення порушеного права позивача, є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 05 травня 2023 року №28 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно (з використанням наданих повноважень) розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 квітня 2023 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду у цьому рішенні щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 21 серпня 1989 року по 14 вересня 1992 року, з 16 вересня 1992 року по 09 серпня 1994 року, з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року (у тому числі тих, які ґрунтуються на правових висновках Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а) та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення, є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Тобто, при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області судовий збір у сумі 536,80 грн, сплата якого в розмірі 1073,60 грн підтверджується квитанцією від 18 жовтня 2023 року №8552-4234-4466-9110 (а.с.11, 58).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 05 травня 2023 року №28 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 квітня 2023 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки у цьому рішенні щодо зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періодів роботи з 21 серпня 1989 року по 14 вересня 1992 року, з 16 вересня 1992 року по 09 серпня 1994 року, з 08 липня 1986 року по 24 листопада 1986 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк