Справа № 280/8933/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 січня 2024 року Справа № 280/8933/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОПКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01 березня 2022 року по 31 жовтня 2022 року в зв`язку із простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу встановлена третя група інвалідності та 55% стійкої втрати працездатності внаслідок професійного захворювання, у зв`язку з чим позивачу призначено щомісячну страхову виплату. Позивач вважає, що при розрахунку суми страхової виплати протиправно не виключено із розрахунку середньої заробітної плати період, за який позивач фактично не працював з поважних причин, а саме з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року у зв`язку із введенням простою на підприємстві обумовленого введенням воєнного стану в Україні. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що Запорізьким відділенням управління виконавчої дирекції ФСС України у Запорізькій області повідомлялось позивачу, що для розрахунку обчислення середньої заробітної плати взятий розрахунковий період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2022 року, тобто 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадк у, відповідно пункту 11 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМУ № 439 від 26 червня 2015 року, а середня зарплата обчислюється з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Для розрахунку обчислення середньої заробітної плати для призначення Позивачу щомісячної страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим на ПрАТ Запорізький залізорудний комбінат, взято розрахунковий період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2022 року. Зазначено, що відповідно до пункту 31 Порядку № 1266 середня заробітна плата (дохід) для призначення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також зазначено, що до завершення заходів, пов`язаних з приєднанням до Пенсійного фонду України Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції виконавча дирекція та робочі органи Фонду соціального страхування України. У зв`язку із викладеним у відзиві на позовну заяву, представник ГУ ПФУ в Запорізькій області просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що позивач працює на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» (с.Мала Білозерка, Веселівське шосе) з 02 квітня 2014 року по 21 листопада 2022 року за професією прохідник підземної дільниці гірничокапітальних робіт № 11 шахти «Експлуатаційна».

Відповідно до наказу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» № 110 від 01 березня 2022 року на ПрАТ «ЗЗРК» оголошено простій з 01 березня 2022 року у зв`язку з введенням воєнного стану на території України згідно указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні». Даним наказом передбачено, що працівники на період простою звільняються від обов`язку бути присутніми на робочих місцях.

Відповідно до наказу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» № 125 від 28 березня 2022 року, з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року для всіх працівників ПрАТ «ЗЗРК» оголошено простій у зв`язку з введенням воєнного стану на території України на підставі указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні». Наказом передбачено, що працівники на період простою звільняються від обов`язку бути присутніми на робочих місцях.

Відповідно до наказу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» №128/2 від 04 квітня 2022 року, з 04 квітня 2022 року оголошено простій для всіх працівників ПрАТ «ЗЗРК», окрім працівників, які, за погодженням з керівництвом комбінату, виконують робот з консервації обладнання та ліквідації аварійно-ремонтних ситуацій на робочих місцях або працюють у віддаленому режимі.

Відповідно до висновку МСЕК від 14 листопада 2022 року серії 12 ААГ № 155624 позивачу встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності: професійне захворювання, інвалідність встановлена безстроково.

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатнсті у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №097435, позивачу встановлено 55% стійкої втрати працездатності внаслідок професійного захворювання.

28 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ України в Запорізькій області із заявою, в якій просив щоб для розрахунку страхових виплат в розрахунковий період обчислення середньої заробітної плати не враховувався період простою ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» з 01 березня 2022 року по 31 жовтня 2022 року.

Листом відповідача від 14 березня 2023 року позивача повідомлено про те, що сума виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням ними була розрахована відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України нід 26 вересня 2001 № 1266. При цьому, згідно відповіді ГУ ПФУ України в Запорізькій області, відповідно до Порядку № 1266 період простою не є поважною причиною, тому виплати за період простою, так саме, як і календарні дні, що припадають на простій, враховуються в розрахунковому періоді незалежно від того, повністю був збережений заробіток, чи в розмірі не нижче від двох третини тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Також, вказаний лист містить інформацію відносно того, що відповідно до персоніфікованих даних, зазначених ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» у наданій звітності, у розрахунковому періоді сума нарахованої заробітної плати складає і 50800,83 грн, а саме: листопад 2021 року - 24614,09 грн, грудень 2021 року - 21890,23 грн, січень 2022 року -27782,03 грн, лютий 2022 року -23564,05 грн, березень 2022 року -15187,71 грн., квітень 2022 року -9383,46 грн., травень 2022 року - 10070,06 грн., червень 2022 року - 4577,30 грн., липень 2022 року -0,00 грн., серпень 2022 року - 0,00 грн., вересень 2022 року- 4577,30 гри., жовтень 2022 року - 91 54,60 грн.

Кількість календарних днів в цьому періоді (за винятком днів, не відпрацьованих з поважних причин) склала 331 день.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1266, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється:

150800,83 грн./331 календарний день = 455,59 грн. - розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_2 .

Згідно пункту 6 Порядку № 1260 середньомісячна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) за один календарний день на середньомісячну кількість календарних днів (30, 44):

455,59 грн.х 30,44 = 13868,16 грн.

Отже, з урахуванням 55% встановленої ОСОБА_1 стійкої втрати працездатності, розмір розрахованої середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати становить 13868,16х55% = 7627,49 грн. (до 01 березня 2023 року).

Згідно з пунктом 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» проведено перерахунок щомісячної страхової виплати з урахуванням коефіцієнту 1,197, яка з 01 березня 2023 року становить 9127,49 грн.

Отже, з відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області, вбачається, що для розрахунку обчислення середньої зарплати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати у зв`язку і професійним захворюванням, отриманим на ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» взято розрахунковий період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2022 року та визначено 331 календарний день зайнятості у розрахунковому періоді. Тобто, розрахунок середньої заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати був визначений з урахуванням періоду простою на підприємстві, оголошеним у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Позивач, не погоджуючись із діями відповідача щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним ПрАТ «ЗЗРК» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, звернувся зданим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.

Відповідно до частини 1статті 1 Закону № 1105-XIVзагальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Страхові випадки:

за соціальним страхуванням від нещасного випадку - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок, що стався, або професійне захворювання, яке виникло внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці;

за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону страхових виплат.

Відповідно до статті 2 Закону № 1105-ХІV Законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів. Якщо міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про соціальне страхування, застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 29 Закону №1105-ХІV страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Статтею 30 Закону № 1105-ХІV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до вимог статті 32 Закону № 1105-ХІV щодо визначення ступеня втрати працездатності потерпілим, Медико-соціальна експертиза стійких обмежень життєдіяльності потерпілих здійснюється МСЕК відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я. Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я, з урахуванням (за наявності) результатів заключного реабілітаційного обстеження після надання реабілітаційної допомоги мультидисциплінарною командою реабілітаційного закладу, відділення, підрозділу, внесеного до індивідуального реабілітаційного плану. Огляд потерпілого, складання, внесення змін до індивідуальної програми реабілітації проводиться МСЕК відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону № 1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.

Згідно з частиною 8 статті 36 Закону № 1105-XIV середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як установлено судом, позивачу встановлена третя група інвалідності та 55% стійкої втрати працездатності внаслідок професійного захворювання безстроково.

Відповідно до відзиву на позовну заяву позивач перебуває на обліку з 14 листопада 2022 року, має зареєстрований страховий випадок профзахворювання. За висновком МСЕК від 14 листопада 2022 року серія 12ААА № 097435 потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності 55% та ІІІ група інвалідності безстроково. Середньомісячна заробітна плата для розрахунку щомісячних страхових виплат розрахована у відповідності до пунктів 11, 13 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266. Виплата провадиться з 14 листопада 2022 року безстроково та без виключення із розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Суд, дослідивши письмові докази, установив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області для розрахунку обчислення середньої заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим на ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», взято розрахунковий період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2022 року.

Також, судом встановлено, що з 01 березня 2022 року на Підприємстві з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» діє простій відповідно до наказу №110 від 01 березня 2022 року у зв`язку із введенням воєнного стану на території України відповідно до ОСОБА_1 працював на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (с.Мала Білозерка, Веселівсське шосе) з 01 квітня 2014 року по 21 листопада 2022 року за професією прохідник підземної дільниці гірничокапітальних робіт 11 шахти «Експлуатаційна» з 01 березня 2022 року згідно Наказу №110 від 01 березня 2022 року по ПрАТ «ЗЗРК» оголошено простій, який триває до цього часу.

Відповідно до наказу Мінреінтеграції тимчасового окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" територія Малобілозерської сільської територіальної громади Василівського району Запорізької області з 26 лютого 2022 року визначена тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Таким чином, розрахунок середньої заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати був визначений з урахуванням періоду простою на підприємстві, оголошеним у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці) визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі Порядок № 1266, положення наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа). У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Аналізуючи вимоги й методики визначені Порядком № 1266 в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку про те, що визначення «поважні причини», які повинні бути враховані при обчисленні середньої заробітної плати є оціночним поняттям, яке підлягає тлумаченню в кожному конкретному випадку, з урахуванням всіх обставин та врахуванням того, чи залежали ці обставини від працівника. Є загальновідомим той факт, що 24 лютого 2022 року в Україні відбулася безпрецедентна ситуація, початок повномасштабної військової агресії. Шахта «Прохідницька» (с. Мала Білозерка Василівський район Запорізька область) - робоче місце позивача знаходиться на тимчасово окупованій території з 26 лютого 2022 року по цей час.

Натомість, додатковим підтвердженням того, що ці обставини мають бути віднесені до поважних згідно Порядку № 1266, є той факт, що пункт 3 Порядку № 1266 був викладений у новій редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 1350 від 02 грудня 2022 року, наступним чином: «Середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески».

Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) визначає простій як зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Відповідно до статті 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Отже, Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» у зв`язку із введенням воєнного стану на території України оголошено простій, який є для позивача вимушеним невиходом на роботу.

Тобто, позивач не працював у період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року не з власного бажання, а у зв`язку з оголошенням простою на підприємстві внаслідок впливу невідворотної сили спричиненої російькою військовою агресією та окупацією території підприємства, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, та повинні бути виключені з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати.

При цьому, нормативними актами не визначено обмеження щодо неможливості виключення певного періоду роботи застрахованої особи з розрахункового періоду, в якому вона не працювала з поважних причин, з підстав отримання застрахованою особою в цей період заробітної плати.

Крім того, пунктом 3 Порядку №1266 чітко зазначено, що місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.

Щодо посилань представника позивача на пункт 14 Порядку №1266, суд зазначає, що до спірних правовідносин пункт 14 Порядку №1266 не застосовується, оскільки ним передбачено випадки, коли в розрахунковому періоді є місяць (місяці), в якому повністю відсутня заробітна плата.

Суд зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року №1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» припинено з 01 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, зокрема Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

Абзацами першим, другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1323 Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням установлено, що залишки коштів, які утворилися на рахунках виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та її робочих органів станом на кінець останнього банківського дня у системі електронних платежів Національного банку у 2022 році, перераховуються власниками рахунків в перший банківський день 2023 року на дохідний рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в Державній казначейській службі для обліку коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, з подальшим їх спрямуванням цього ж дня на видатковий рахунок Пенсійного фонду України для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови доручено Пенсійному фонду України з 02 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.

Отже, судом установлено, що з січня 2023 року здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування фактично забезпечено Пенсійним Фондом України та його органами.

Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин, пов`язаних з простоєм Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», обумовлених введенням воєнного стану на території України, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати позивачу з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року у зв`язку із простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01 березня 2022 року по 31 жовтня 2022 року в зв`язку із простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 2 147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 03 січня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов