Справа № 420/7462/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7462/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.02.2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, п. 3 якої встановлено перерахувати з 01.01.2016 року пенсії, призначені згідно із Законом від 09.04.1992 № 2262-XII особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Нормами Постанови №103 встановлено строк виплати перерахованої пенсії та фактично запроваджено поетапний порядок виплати перерахованих за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року пенсій колишнім працівникам міліції, при цьому обумовлено виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Позивач зазначив, що на виконання п. 3 Постанови №103 позивачу у період з 01.01.2019 по 30.06.2021 року щомісяця окремою сумою виплачувалась різниця між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту Постанови № 103, та місячним розміром отриманої особою пенсії. Станом на 01.07.2021 відкладена виплата проведена в повному обсязі, а отже з порушенням строків виплати.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050 та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії), позивач звернувся з відповідною заявою до відповідача. Проте, відповідач у відповідь на зазначену заяву повідомив, що виплату було проведено в порядку визначеному пунктом 3 Постанови № 103, в порядку визначеному Постановою № 1088, а тому правові підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача та вважаючи бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 11.04.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

До суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, у задоволенні позову просив відмовити з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 на умовах та розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами, чинними за січень 2016 року, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Виплата перерахованих пенсій відповідно до Постанови особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводилась з 1 січня 2018 року. Доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачувалась в такому порядку:

з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми

Доплата пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 7660,40 зарахована на поточний рахунок Позивача 17.04.2018 року.

Відповідач вважає, що Позивач не має права на отримання компенсації втрати частини доходів, оскільки відсутня обов`язкова умова, зокрема, утворена доплата має характер разового платежу.

Таким чином, враховуючи, що поточна пенсія нараховувалась та виплачувалась своєчасно, зазначена позивачем вимога ніяким чином не може бути використана в контексті ст. 2 Закону № 2050-II та, враховуючи відсутність правових підстав для компенсації втрати таких доходів.

З огляду на вищевикладене, Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів позивача, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України, тому відповідач вважав, що відсутні законні підстави для задоволення позову.

Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як підтвердив відповідач у відзиві на позов, Головним управлінням ОСОБА_1 06.04.2018 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 на умовах та у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за нормами, чинними за січень 2016 року.

Доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачувалась в такому порядку:

з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми

Доплата пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 7660,40 грн зарахована на поточний рахунок позивача 17.04.2018.

На заяву представника позивача про виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, відповідач листом від 15.09.2022 року відповіді по суті звернення не надав, повідомивши позивачу про проведений йому на підставі Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 перерахунок пенсії.

Вважаючи бездіяльність Головного управління ПФУ в Одеській області щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №103, пунктом 3 якої встановлено перерахувати з 01.01.2016 року пенсії, призначені згідно із Законом від 09.04.1992 №2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови №988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) ухвалено проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Тобто, Постанова Кабінету Міністрів України № 103 визначала порядок виплати перерахованих пенсій, який, зокрема, передбачає здійснення таких виплат після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, не змінюючи при цьому регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції.

Вказаними нормами Постанови №103 встановлено строк виплати перерахованої пенсії та фактично запроваджено поетапний порядок виплати перерахованих за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 пенсій колишнім працівникам міліції, при цьому, обумовлено виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18 (залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019) п. 3 Постанови №103 визнано нечинним.

Водночас, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 24.12.2019 №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (набрала чинності із 01.01.2020) (далі Постанова №1088), частиною 2 пункту 1 якої передбачалося, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 року виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 року перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 року, та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року, до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020 у справі №640/620/20 (набрало законної сили згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020) ч. 2 п. 1 Постанови №1088 визнано протиправною та нечинною.

Однак, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 640/620/20 від 30.11.2022 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 року у справі № 640/620/20 скасовано, і ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, частина друга пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» не втрачала чинності та підлягала застосуванню Головним управлінням ПФУ в Одеській області.

Суд зауважує, що вказаною нормою не встановлено кінцевих строків виплати перерахованої пенсії, що унеможливлює порушення строків виплати таких доходів відповідачем в контексті ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», якою передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

При цьому, суд вважає доводи позивача про те, що порушення строків виплати йому пенсії (доходу) триває із 01.01.2016, безпідставними з огляду на те, що перерахунок пенсії проведено лише у березні 2018 на підставі Постанови №103. Відтак, хоча цей перерахунок і проведено за минулий час (з 01.01.2016 по 31.12.2017), нормативна підстава його проведення виникла у лютому 2018, тому стверджувати про неправомірну поведінку (бездіяльність) органу Пенсійного фонду щодо невиплати у 2016 - 2017 роках перерахованої пенсії немає жодних підстав.

Також суд відхиляє посилання позивача на положення ч.2 ст.55 Закону № 2262, відповідно до якої нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, оскільки після скасування п.3 Постанови №103 відповідач у спірних правовідносинах керувався частиною другою пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1088 та дотримувався встановленого цією нормою порядку виплати перерахованої пенсії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в межах спірних правовідносин діяло правомірно, з дотриманням порядку виплати перерахованої пенсії, а тому суд не вбачає вини в діях/бездіяльності відповідача, оскільки вказані виплати проводилися у встановленому чинним законодавством порядку.

Тому суд вважає, що дії/бездіяльність відповідача відповідають приписам ч.2 статті 2 КАС України.

Щодо посилань позивача на постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 759/9631/17, від 04.03.2020 у справі № 219/11809/19-а, Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 20.02.2018 у справі № 336/4675/17, від 05.10.2018 у справі № 162/787/16-а, від 24.10.2011 у справі № 6-38цс-11, від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16 та від 20.04.2022 у справі № 461/1390/16-а, суд зазначає, що вказані постанови були ухвалені за інших фактичних обставин (невиплата перерахованої на виконання рішення суду пенсії) та за іншого правового регулювання спірних відносин. Жодна з вказаних постанов не стосувалася порядку перерахунку та виплати пенсії на підставі Постанови КМ України від 21.02.2018 № 103 та виплати компенсації втрати частини доходів, пов`язаної з виплатою різниці між перерахованою у 2018 році за рішенням Уряду пенсією та фактично виплаченою за минулий час за 2016-2017р.р.

Отже, наведені вище постанови Верховного Суду, на які посилається позивач, не є релевантними до спірних правовідносин, а тому не застосовуються судом при вирішенні даної справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів

.