Справа № 520/26865/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 січня 2024 року Справа №520/26865/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Зеленов А.С., одержавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Міністерства соціальної політики України () про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні ді, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Міністерства соціальної політики України щодо відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги на проживання, яка передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332, за заявою від 13 липня 2022 року;

зобов`язати Міністерство соціальної політики України здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332, за заявою від 13 липня 2022 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року, адміністративну справу №520/26865/23 вирішено передати на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла справа №520/25865/23 та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2023 року справу розподілено судді Зеленову А.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Міністерства соціальної політики України () про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. Надати позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання:

позовної заяви із зазначенням: поштового індексу місця проживання позивача; адреси електронної пошти позивача; відомостей про наявність/відсутність електронного кабінету стосовно позивача; відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначення власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

доказів сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн, або надати належним чином обґрунтоване клопотання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати;

заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

До суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про усунення недоліків, у якій зазначено поштовий індекс місця проживання позивача, відомостей про відсутність електронного кабінету стосовно позивача, відомостей щодо наявності у позивача електронних доказів, копії яких додано до заяви, зазначення власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору № у розмірі 1073,60 грн.

Разом з цим, у заяві про усунення недоліків, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем зазначалось, що про порушення своїх прав він дізнався 24 травня 2023 року, оскільки звертався до відповідних державних установ, які перенаправляли його звернення і остаточно ним з`ясовано відповідальний орган, який не нараховував виплати 24 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №520/26865/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Міністерства соціальної політики України () про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до ухвали суду від 17 листопада 2023 року в частині надання заяви про поновлення строку звернення до суду, в якій необхідно зазначити поважні причини пропуску строку звернення до суду та надати відповідні докази, на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, оскільки суд не вбачав підстав для визнання наведених позивачем причин пропуску такого строку поважними.

Засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви, у якій позивач зазначив наступне. Через Державну офіційну програму «ДІЯ» він звернувся для отримання статусу ВПО, однак грошові кошти нараховані не були. Через деякий час, після офіційної реєстрації, він звернувся за отриманням роз`яснень та отримав відповідь про те, що заява офіційно зареєстрована, щодо виплати та нарахування допомоги необхідно звертатись до Міністерства соціальної політики України. Після цього, позивач звернувся до Мінсоцполітики, однак йому було повідомлено, що інформація від сервісу «ДІЯ» потрапляє через Міністерство цифрової трансформації, яке інформацію щодо позивача не надавало. Після цього, позивач звернувся вдруге до Міністерства цифрової трансформації та отримав відповідь, що перевіркою встановлено передання відомостей до інформаційної системи Мінсоцполітики датою їх формування у мобільному додатку сервісу «ДІЯ». Вказав, що йому потрібен був час для вирішення питання щодо належного відповідача. Вважає, що саме після отримання відповіді Міністерства цифрової трансформації від 09 червня 2023 року позивачу стало відомо про порушення його прав саме Міністерством соціальної політики України. Просив суд поновити пропущений строк звернення до суду.

Щодо строку звернення до суду слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення особи з даним позовом законодавством встановлено шестимісячний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно з приписами частин 1, 2 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Предметом розгляду даної справи є призначення, нарахування та виплата допомоги на проживання відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332, за заявою позивача від 13 липня 2022 року.

До суду позивач звернувся 21 вересня 2023 року (згідно штампу на конверті), тобто зі спливом шестимісячного строку звернення до суду, який встановлено статтею 122 КАС України.

Суд зауважує, що норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Водночас, згідно усталеної судової практики поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Такий висновок висловлений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №140/1770/19.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що про порушення своїх прав дізнався з відповіді Міністерства цифрової трансформації 09 червня 2023 року, коли зазначеним листом його було повідомлено про те, що відомості щодо заяви про взяття на облік та отримання допомоги від 13 липня 2022 року передані до інформаційної системи Мінсоцполітики датою їх формування у мобільному додатку порталу «ДІЯ».

Однак, таке твердження суд вважає необґрунтованим, оскільки як раніше зазначалось судом отримання позивачем відповіді про орган який нараховує (повинен нараховувати) відповідні виплати на проживання не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації його права на отримання відповідної виплати і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Разом з цим, позивач кожного місяця був обізнаний, що допомога на проживання внутрішньо переміщеній особі йому не призначена, оскільки він її не отримував.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою, встановлений ст. 122 КАС України, а вказані у заяві доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі Перетяка та Шереметьєв проти України, заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі Меньшакова проти України, заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справіde Rada Cavanilles v. Spain (Перез де Рада Каванілес проти Іспанії), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 рокуv. the United Kingdom (Осман проти Сполученого Королівства), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 рокуv. Poland (Круз проти Польщі), заява №28249/95).

У рішенні ЄСПЛ у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року (пункт 47, заява №3236/03) суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їхня свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з п. 1 та п.9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В АЛ И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Міністерства соціальної політики України () про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 05 січня 2024 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов