Справа № 308/16833/23
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., за участю секретаря судового засідання Вільчак В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із зазначеним позовом, у якому просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0131/10000/22 від 10.03.2022 року.

Позовну заяву мотивує тим, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суть виявленого митним органом порушення полягає у тому, що нібито вона, здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передала його іншій особі. Водночас, відповідачем взагалі не встановлено коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу.

Зазначає, що встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.01.2022 року Київською митницею складено протокол про порушення митних правил №0131/10000/22 стосовно неї за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, за фактом передачі транспортного засобу FORD, модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України у митному режимі «транзит» в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий т/з на митну територію України.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, підставою для порушення справи про порушення митних правил стало те, що 08.10.2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Київської митниці декларант ОСОБА_2 подано митну декларацію типу ІМ40АА №UA100230/2021/331051, з метою митного оформлення транспортного засобу марки «FORD», модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_1 , на підставі Закону України від 15.04.2021 року №1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України».

До митного оформлення вказаного транспортного засобу був наданий інвойс б/н від 15.09.2021 року на продажу автомобіля де продавцем виступає ОСОБА_5, а покупцем - ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор», т/з марки FORD, модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_1 , ввезено на митну територію України 05.04.2017 року громадянкою України ОСОБА_1 , однак з митної території України в строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України, не вивозився та в інший митний режим не поміщався. За наведених обставин відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 передала без дозволу митного органу вищевказаний автомобіль, поміщений у митний режим «транзит», в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий т/з на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

Позивач наголошує, що п. 7 розділу І Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набирав чинності 22.08.2019 року, в той час як транспортний засіб марки FORD, модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_1 , ввезено на митну територію України 05.04.2017 року.

Зауважує, що порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі, водночас особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлювала міру відповідальності за відповідні дії.

На підставі наведено, просить суд постанову у справі про порушення митних правил №0131/10000/22 від 10.03.2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України скасувати, справу про порушення митних правил закрити, та вирішити розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із заявленим позовом, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного.

Вказує, що 08.10.2021 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Київської митниці громадянкою України ОСОБА_4 подано митну декларацію типу «ІМ40АА» №UA100230/2021/331051 з метою митного оформлення транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, VIN № НОМЕР_1 , на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року №1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України».

Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки FORD, модель FOCUS, VIN № НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 05.04.2017 громадянкою України ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), в режимі «транзит», терміном до 10 діб та повинен бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 Митного кодексу України.

Перевіркою інформації з використанням бази даних АСМО «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб особистого користування марки FORD, модель FOCUS, VIN № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , з митної території України у строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України, не вивозився та у інший митний режим не поміщувався. Тобто, гр. ОСОБА_1 передала без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки FORD, модель FOCUS, VIN № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не помішувала його у митний режим «транзит», чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

Зауважує, що для митного оформлення вказаного транспортного засобу FORD FOCUS, VIN № НОМЕР_1 , було подано рахунок - фактуру (договір купівлі-продажу) від 15.09.2021 року, де продавцем виступає ОСОБА_5, а покупцем - ОСОБА_3 .

Даний документ є підтвердженням того, що події щодо передачі без дозволу митного органу вищевказаного транспортного засобу відбулися 15.09.2021 року, тобто в момент, коли відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України вже була встановлена дією Закону України від 08.11.2018 року №2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

На підставі наведеного просив у задоволенні позову відмовити.

15.11.2023 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив позивача, згідно якої вона в чергове наголосила, що відповідачем взагалі не встановлено коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу. Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Зазначає, що порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі без дотримання вимог ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України.

Водночас особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлював міру відповідальності за відповідні дії.

04.12.2023 через канцелярію суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких представник відповідача просить суд не брати до уваги твердження позивача, підтримує відомості, викладені ним у відзиві на позов та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить скасувати постанову.

Представник Київської митниці також не скористався правом на участь у судовому засіданні, додаткових заяв чи клопотань не подавав, згідно поданого відзиву та заперечень у задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно постанови в справі про порушення митних правил №0131/10000/22 від 10 березня 2022 року, винесеної заступником начальника Київської митниці Михалевич А., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України за те, що остання передала без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки FORD, модель FOCUS, VIN № НОМЕР_1 , поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Зважаючи на ту обставину, що оскаржувана постанова винесена 10.03.2022, позивач не була присутня під час її винесення, відомостей про отримання такої позивачем у певний строк відповідачем надано не було, натомість із її змістом позивач ознайомилася після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 21.09.2023, про що свідчить відповідна відмітка, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що позивачу необхідно поновити строк на подання даного позову.

Аналізом зібраних у справі доказів судом встановлені наступні фактичні обставини.

11.01.2022 року Київською митницею складено протокол про порушення митних правил №0131/10000/22 стосовно гр. ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, за фактом передачі транспортного засобу особистого користування марки FORD, модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України в режимі «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

08.10.2021 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Київської митниці декларантом ОСОБА_2 (отримувач ОСОБА_4 ) подано митну декларацію типу «ІМ40АА» №UA100230/2021/331051, з метою митного оформлення транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_1 , на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України».

До митного оформлення вказаного транспортного засобу був наданий інвойс б/н від 15.09.2021 на продажу автомобіля де продавцем виступає - ОСОБА_5, а покупцем - ОСОБА_3 . Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки FORD, модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_4 був ввезений на митну територію України 05.04.2017 громадянкою України ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , в режимі «транзит», терміном до 10 діб та повинен бути доставленим у митний орган призначенця до закінчення строку, визначеного статтею 95 Митного кодексу України.

Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних лСМО «Інспектор», розділі «журнал пункту пропуску», факт вивезення транспортного засобу марки FORD модель FOCUS номер кузову НОМЕР_1 відсутній.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 передала без дозволу Митного органу транспортний засіб особистого користування марки FORD, модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_1 , поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не завозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

За результатами розгляду справи, заступником начальника Київської митниці Михалевич А. винесено постанову від 10.03.2022 року №0131/10000/22, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.

Відповідно до абз. абз. 1, 3 ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною 4 статті 469 МК України передбачена адміністративна відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Отже, підставами для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, є, зокрема, передача транспортного засобу особистого користування, поміщеного у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не завозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

Відповідно до ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як на незаконність оскаржуваної постанови позивач вказала на те, що митним органом не встановлено коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу, а встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для її притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Суд зазначає, що відповідачем в ході розгляду справи про порушення митних правил не встановлено та не відображено в оскаржуваній постанові фактичних обставин, за яких відбулося порушення вимоги ч. 5 ст. 380 МК України.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що зміст виявленого митним органом порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передала його іншій особі. Проте, відповідачем не встановлено, коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу.

Твердження відповідача про те, що 08.10.2021 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Київської митниці звернулася громадянка ОСОБА_4 з приводу оформлення транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, VIN № НОМЕР_1 , а не позивач, як особа, якою було ввезено автомобіль на митну територію України, не є встановленням часу та обставин, коли відбулася передача транспортного засобу іншій особі.

Встановлення таких обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 року № 2612-VIII до ст. 469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викласти в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно п. 1 розділу IІ вказаного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набрав чинності 22 серпня 2019 року, в той час, як транспортний засіб FORD, модель FOCUS, номер кузову НОМЕР_1 , ввезено на митну територію України 05 квітня 2017 року.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не встановлено коли саме, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу, що має важливе значення в контексті набрання чинності відповідною законодавчою нормою лише 22 серпня 2019 року.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі без дотримання вимог ч. 5 ст. 380 МК України.

Водночас, особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлював міру відповідальності за відповідні дії.

Також, за приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Разом з тим, протокол про порушення митних правил №0131/10000/22 від 11.01.2022, складений відносно ОСОБА_1 , був розглянутий уповноваженою особою Київської митниці без участі особи, однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів тому, що остання була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз досліджених у справі доказів свідчить, що позивачем доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову, та такі її доводи не знайшли своє об`єктивне спростування доводами відповідача.

За приписами ч. 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, під час розгляду справи позивачем доведено, що постанова в справі про порушення митних правил №0131/10000/22 від 10.03.2022 року за ч. 4 ст. 469 МК України, винесена посадовою особою Київської митниці стосовно неї без встановлення всіх обставин справи та без їх належної оцінки, а тому підлягає до скасування, а провадження по справі закриттю.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 536.8 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 493-494, 498, 526 МК України, ст.ст. 245, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 90, 139, 241-246, 286, 294-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із вказаним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову заступника начальника Київської митниці Михалевич А. №0131/10000/22 від 10 березня 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України - скасувати, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 536.8 (п`ятсот тридцять шість грн. вісімдесят коп.) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе