Справа № 200/6548/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року Справа№200/6548/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Малькевич Наталії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему "Електронний суд", надійшов адміністративний позов адвоката Малькевич Наталії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з вимогами:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.10.2023 № 48 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву про призначення пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 12 жовтня 2023 року, зарахувавши відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 та Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи на провідних професіях з 11.03.2004 по 11.07.2006 та з 26.07.2006 по 22.10.2007.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має достатній пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для призначення пенсії подав усі необхідні документи, проте відповідач відмовив у призначенні пенсії, пославшись на відсутність необхідного пільгового стажу - 25 років. Позивач вважає рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії протиправним та таким, що порушує його право на призначення пенсії.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Відповідач вказав, що до пільгового стажу роботи позивача зараховано всі періоди роботи згідно наданих пільгових довідок, до страхового стажу зараховано періоди роботи згідно трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб. При цьому, оскільки позивачем до заяви про призначення пенсії для підтвердження пільгового стажу роботи за період з 11.03.2004 по 11.07.2006 та з 26.07.2006 по 22.10.2007 не надано довідок про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Додаток № 5) передбачених пунктом 20 Порядку № 637, вказані періоди не зараховані до пільгового стажу.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази по справі.

Ухвалою суду від 28.11.2023 вирішено відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про залучення до участі у справі співвідповідачем Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області докази по справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданим 24.02.1999 Гірницьким МВМ Селидівського МВУМВС України в Донецькій області.

12.10.2023 ОСОБА_1 , звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Заяву позивача, за екстериторіальністю, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Так, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. від 19.10.2023 №48 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 25 років.

Згідно з вказаним рішенням: вік заявника - 42 роки, пільговий стаж за списком №1 становить 17 років 05 місяців 09 днів; робота підземні провідні професії (20) становить: 15 років 03 місяці 29 днів; робота підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (з необхідних 25 років) - 21 рік 03 місяці 10 днів. Страховий стаж заявника становить: 41 рік 02 місяці 18 днів (з урахуванням пільгового стажу).

Також у рішенні зазначено, що до пільгового стажу роботи зараховано всі періоди роботи згідно наданих пільгових довідок. До страхового стажу зараховано періоди роботи згідно трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб.

При цьому спірне рішення не містить інформації про не зараховані періоди роботи позивача.

Разом з тим, позивач зазначив та відповідач не заперечував, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 11.03.2004 по 11.07.2006 та з 26.07.2006 по 22.10.2007.

Так, згідно з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 вбачається, що у спірний період позивач працював:

Шахтоуправління «Південнодонбаське №3» ДП Донецьквугілля

- 11.03.2004 прийнятий гірником очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем в шахті (Наказ №375к від 10.03.20224, запис №17);

- 11.07.2006 звільнений за власним бажанням (Наказ 1275к від 12.07.2006, запис №20);

ТОВ «Донбасвуглепроходка»

- 26.07.2006 прийнятий прохідником по строковому трудовому договору строком на 1 місяць (Наказ №352-к від 26.07.2006, запис №21);

- 26.08.2006 - переведений в шахту на посаду прохідника з повним робочим днем під землею (Наказ №471/56-к від 26.08.2006, запис №22);

- -22.10.2007 звільнений за власним бажанням (Наказ №574-к від 22.10.2007, запис №23).

Разом з цим, як вбачається з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, періоди роботи з 11.03.2004 по 11.07.2006 та з 26.07.2006 по 22.10.2007 не зараховані до пільгового стажу. Проте у рішенні про відмову в призначенні пенсії не зазначено про не зарахування будь-яких періодів та підстави їх не зарахування.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Абз. 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.

За приписами ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином,, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці. Після 21.08.1992 основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Тому, посилання відповідача, що для підтвердження пільгового стажу необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку № 637, суд вважає необґрунтованими, оскільки робота позивача з повним робочим днем під землею у спірний період підтверджується записами в трудовій книжці.

Суд наголошує що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи, посилання на наказ та підпис відповідальних осіб, виправлень та закреслень не містить.

Як зазначалось вище, з копії трудової книжки вбачається, що позивач у спірний період працював:

Шахтоуправління «Південнодонбаське №3» ДП Донецьквугілля

- 11.03.2004 прийнятий гірником робітником очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем в шахті (Наказ №375к від 10.03.20224, запис №17);

- 11.07.2006 звільнений за власним бажанням (Наказ 1275к від 12.07.2006, запис №20);

ТОВ «Донбасвуглепроходка»

- 26.07.2006 прийнятий прохідником по строковому трудовому договору строком на 1 місяць (Наказ №352-к від 26.07.2006, запис №21);

- 26.08.2006 - переведений в шахту на посаду прохідника з повним робочим днем під землею (Наказ №471/56-к від 26.08.2006, запис №22);

- 22.10.2007 звільнений за власним бажанням (Наказ №574-к від 22.10.2007, запис №23).

При цьому, згідно з випискою із системи персоніфікованого обліку (форма ОК-5) позивач у період з 11.03.2004 по 11.07.2006 працював за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ014А2, який згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, обліковується як працівники провідних професій, у період з 26.07.2006 по 22.10.2007 за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013А1, який згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, обліковується за Списком№1.

Таким чином, з огляду на підтвердження пільгового характеру роботи позивача у вказані вище періоди, суд вважає, що відповідачем неправомірно не зараховано періоди з 11.03.2004 по 11.07.2006 та з 26.07.2006 по 22.10.2007 до пільгового стажу позивача.

При цьому суд зазначає, що у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено підстав для не зарахування вказаних періодів, що також свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 у справі №815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Як вже зазначалося судом, оскаржуване рішення не містить конкретних періодів роботи позивача, які не зараховані до пільгового стажу. Вказане не відповідає загальному принципу правової визначеності.

Таким чином, періоди роботи з 11.03.2004 по 11.07.2006 та з 26.07.2006 по 22.10.2007 підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.10.2023 № 48 є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Відповідно частини 6 статті 56 КАСУ при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв постанову № 81 Про заходи щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, якою на виконання постанови Верховної Ради України від 6 грудня 1991 р. "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" постановив в п.1 міністерствам і відомствам України розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення" згідно з додатком.

Додаток містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, який у свою чергу в розділі ІІ містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону), виконавцем визначено Мінсоцзабез України, строк виконання - березень 1992 р.

На даний час вказана постанова КМУ є чинною.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 (далі Роз`яснення № 8) працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Отже, Роз`яснення № 8 відповідає ознакам нормативно-правового акту, про що, зокрема, зазначено і в постанові Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 81.

Листом Міністерства соціальної політики України № 21226/0/2-18/45 від 01.11.2018 підтверджено, що органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсій відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 враховують Роз`яснення № 8.

Суд вважає, що посилання у Роз`ясненні № 8 на ст. 14 Закону № 1788-ХІІ доцільно застосовувати і при призначенні пенсії за ст. 114 Закону № 1058-ІV, оскільки зміст цих статей є тотожним. При цьому за ст. 11 Закону № 1788-ХІІ до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом, а п. 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV передбачає, що положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Постановою від 08.07.2021 у справі №212/1743/17-а Верховний Суд залишив без задоволення касаційну скаргу пенсійного органу, підтвердивши необхідність застосування Роз`яснення № 8, що, в тому числі, було підставою для задоволення позову.

Отже, у контексті вказаного вище роз`яснення, позивач має право на його застосування, оскільки у нього є не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202 та Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи на провідних професіях з 11.03.2004 по 11.07.2006 та з 26.07.2006 по 22.10.2007.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають у задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем позов подано через систему Електронний суд та сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн. (1073,60 *0,8), як за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.10.2023 № 48 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 12.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202 та Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи на провідних професіях з 11.03.2004 по 11.07.2006 та з 26.07.2006 по 22.10.2007.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв