Справа № 520/19125/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 січня 2024 р.Справа № 520/19125/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Суддя-доповідач: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року по справі № 520/19125/23

за позовом приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ"

до Харківської митниці Державної митної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року задоволено адміністративний позов приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

На зазначене рішення суду Харківська митниця подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2023 р. апеляційну скаргу Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року по справі № 520/19125/23 залишено без руху та надано Харківській митниці строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 3220,80 грн.

02.01.2024 р. через Електронний суд від Харківській митниці надійшла заява про усунення недоліків, в якій заявник просить суд апеляційної інстанції відстрочити сплату судового збору у справі №520/19125/23 до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, а у разі відмови у відстроченні сплати судового збору у цій справі - продовжити строк для усунення недоліків.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає про неможливість сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету. Просить врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 14.01.2021 у справі 0940/2276/18 та Верховного Суду зазначені в ухвалах від 04.08.2022 у справі № 420/2429/20, від 15.04.2021 у справі № 826/3676/18, від 21.07.2021 року у справі № 460/3026/20, від 25.08.2021 року у справі № 9901/335/21, від 21.04..2022 року у справі № 640/5568/21, від 05.05.2022 року у справі № 240/2634/21, від 11.05.2022 року у справі № 160/9639/21, від 25.05.2022 року у справі № 380/7694/20, від 25.05.2022 року у справі № 640/17091/21, від 31.05.2022 року у справі № 580/686/21 та від 15.06.2022 року у справі № 560/10132/21.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Умови, за яких суд може, відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення застосовується, обумовлені ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зважаючи на обставини справи, скаржник у цій ситуації не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України "Про судовий збір" про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Отже, законодавець надає вичерпний перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Обмежене фінансування бюджетної установи, суб`єкта владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 08.09.2022 у справам № 300/514/22, № 300/422/22.

При цьому, суд зауважує, що указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для несплати судового збору для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 14.09.2022 у справі № 560/12697/21.

Посилання скаржника на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 14.01.2021 по справі №0940/2276/18, відповідно до яких юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони сформовані щодо юридичних осіб приватного права, а не суб`єктів владних повноважень, яким є відповідач.

Натомість, положення Закону України «Про судовий збір», як і приписи КАС України, оперують поняттями юридична особа і суб`єкт владних повноважень, які не є тотожними.

Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, у розумінні процесуального закону статус суб`єкта владних повноважень не можна ототожнювати із статусом юридичної особи, позаяк обов`язкової вимоги щодо наявності у суб`єкта владних повноважень статусу юридичної особи законодавцем не вимагається.

Колегія суддів зазначає, що на відміну від юридичної особи, яка у разі вирішення справи на її користь має право на присудження на її користь усіх судових витрат, у тому числі пов`язаних із сплатою судового збору (ч. 1 статті 139 КАС України), суб`єкт владних повноважень у випадку задоволення його позовних вимог має право лише на стягнення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2 статті 139 КАС України).

Таким чином, відмінність правового статусу юридичної особи і суб`єкта владних повноважень в адміністративному процесі свідчить, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду позиція щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору юридичним особам не може за аналогією поширюватися на суб`єктів владних повноважень безвідносно до наявності у них статусу юридичної особи.

Відтак суд приходить до висновку, що положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» не передбачено можливість відстрочення сплати судового збору суб`єкту владних повноважень.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на ухвали Верховного Суду від 04.08.2022 у справі № 420/2429/20, від 15.04.2021 у справі № 826/3676/18, від 21.07.2021 року у справі № 460/3026/20, від 25.08.2021 року у справі № 9901/335/21, від 21.04..2022 року у справі № 640/5568/21, від 05.05.2022 року у справі № 240/2634/21, від 11.05.2022 року у справі № 160/9639/21, від 25.05.2022 року у справі № 380/7694/20, від 25.05.2022 року у справі № 640/17091/21, від 31.05.2022 року у справі № 580/686/21 та від 15.06.2022 року у справі № 560/10132/21, оскільки ці судові рішення не мають преюдиційного значення при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору в межах справи № 520/19125/23.

Також колегія суддів зазначає, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Враховуючи вищевикладене, клопотання Харківської митниці про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволення.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була вчинена у первісно встановлений строк.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ст. 13 КАС України принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є забезпечення апеляційного оскарження рішень адміністративного суду.

Оскільки заявник апеляційної скарги має намір усунути недоліки апеляційної скарги, вживає відповідні заходи, але у строк, встановлений судом, недоліки апеляційної скарги не усунуто, з метою забезпечення його права на апеляційне оскарження, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків поданої скаржником апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 133, ч. 3 ст. 243, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року по справі № 520/19125/23 за позовом приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Продовжити Харківській митниці, строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, встановлений ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2023 року про залишення без руху апеляційної скарги Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року по справі № 520/19125/23, встановивши строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів від дати отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачО.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський