Справа № 560/12239/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо неповного нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" військовослужбовцю Збройних Сил та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити військовослужбовцю з 16.11.2022 додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

В обґрунтування позову вказує, що у зв`язку з отриманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 16.11.2022 набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100000,00 грн, відповідно до пункту 1 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за періоди стаціонарного лікування внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини. Не погоджуючись із сумою виплаченої додаткової винагороди, позивач звернувся до суду із позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що обґрунтування позовних вимог зводиться до зазначення лише початкової дати нарахування додаткової винагороди (без вказання граничної дати), відсутній будь-який розрахунок розміру нібито недоотриманих сум (хоча позивач володіє повними даними про їх нарахування і виплати), не враховує фактично проведених позивачу виплат додаткової винагороди (просить виплатити по 100000,00 грн в розрахунку на місяць). Зазначає, що за період з 16.11.2022 по 08.12.2022 позивач вже отримав додаткову винагороду. В основу обґрунтувань, ОСОБА_1 посилається на Окреме доручення Міністра оборони від 23.06.2022 №912/з/29, яке втратило свою юридичну силу з 01.02.2023 та на даний час є не актуальним, а відтак не може бути правовою підставою щодо заявленння позовних вимог про виплату додаткової винагороди починаючи з 01.02.2023. Виплата додаткової винагороди за період, коли позивач перебував на лікуванні чисельних захворювань, які не пов`язані з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, не передбачена. Позивач завершив повний курс лікування після поранення 08.12.2022, після чого перебував у відпустці тривалістю 30 календарних днів по 06.01.2023. Після відпустки 06.01.2023 ОСОБА_1 вибув для проходження BЛK з метою визначення придатності до військової служби. Госпіталізований позивач за рішенням ВЛК за медичними показаннями загальних захворювань серцево-судинної, кровоносної та інших систем організму, що і підтвердилося в подальшому змістом виписних епікризів в частині основних діагнозів та процесу лікування. Тобто, починаючи з 06.01.2023 ОСОБА_1 лікувався не у зв`язку із пораненням, отриманим під час військової служби, а внаслідок загального захворювання, яке не перебуває у причинному зв`язку із захворюваннями, які були набуті внаслідок поранення. В період з 10.01.2023 по 23.03.2023 проходив лікування щодо загальних захворювань. Тому не може братися до уваги як поранення (контузії, травми, каліцтваа), із захистом Батьківщини. Більшу частину періоду позивач лікувався вже після рішення ВЛК від 01.02.2023 про визнання непридатним до військової служби, отримавши при цьому, на руки свідоцтво про хворобу. Слід врахувати, що позивач одразу не повернувся у військову частину, подав на реалізацію рішення ВЛК лише через два місяці - 24.05.2023. За попереднім ВЛК ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби, та після закінчення відпустки повторно ВЛК не проходив, нових випадків поранення (контузії, травми, каліцтва) не було, у перерві між закінченням відпустки та направленням на ВЛК (по загальних захворюваннях) позивач був при виконанні службових обов`язків (без залучення до виконання бойових завдань) один день. Таким чином, позивач проходив обстеження за медичними показаннями (серцево-судинних захворювань) у стаціонарних умовах та медичний огляд ВЛК (01.02.2023), що супроводжувалося лікуванням основних захворювань. Вказує, що військова частина НОМЕР_1 є відокремленим підрозділом Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та перебуває на фінансовому та інших видах забезпечення в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 04.12.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд залучив до участі у справі Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

До суду надійшов відзив Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у якому відповідач має аналогічну позицію висловлену відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №2, ОСОБА_1 26.02.2022 зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і призначений на посаду номера обслуги 2 розвідувального відділення розвідувального взводу.

Позивач 16.11.2022 отримав травму під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Ямпіль Донецької області, зазначене підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №670.

У період з 19.11.2022 по 22.11.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні (виписка з медичної карти стаціонарного хворого №15299 МКЛ-16 м. Дніпро), з 22.11.2022 по 26.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 (виписка з медичної карти стаціонарного хворого №12167 неврологічне відділення), з 26.11.2022 по 08.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Олександрівська клінічна лікарні м.Києва" (виписка з медичної карти стаціонарного хворого №4103576).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №267 позивач вважається таким, що прибув з лікування та приступив до виконання службових обов`язків з КНП "Олександрійська клінічна лікарня м. Києва" після отриманого бойового поранення з 08.12.2022, та з 08.12.2022 по 06.12.2023 перебував у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою на підставі довідки ВЛК від 08.12.2022 №343.

Рішенням військово-лікарської комісії від 08.12.2022 встановлено, що травма, позивача пов`язана з проходженням військової служби (довідка ВЛК від 08.12.2022 №343).

За змістомнаказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.01.2023 №6 позивач прибув з відпустки та приступив до виконання службових обов`язків з 06.01.2023, та вибув на лікування до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) (м. Київ) для проходження військово-лікарської комісії з 07.01.2023.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2023 №9 позивачу виплачена додаткова грошова винагорода за період з 16.11.2022 по 08.12.2023 в розмірі 53064,52 грн.

Позивач з 10.01.2023 по 02.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі "Головний військовий клінічний госпіталь" та з 02.02.2023 по 23.03.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у державній установі "Національний науковий центр радіаційної медицини" (зазначене підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №00506 та №592-101).

Висновком госпітальної ВЛК терапевтичного профілю НВМКЦ "ГВКГ" позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (свідоцтво про хворобу від 20.02.2023 №129).

24.03.2023 позивач прибув з лікування та приступив до виконання службових обов`язків (наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2023 №83).

Наказом начальника Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по особовому складу) від 31.03.2023 №32-РС позивач звільнений з військової служби у відставку за підпунктом б пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.04.2023 №94 виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

20.04.2023 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із письмовою заявою, в якій просив надати відомості про здійсненні йому виплати грошового забезпечення та інші види виплат.

Листом від 29.05.2023 №417 відповідач повідомив, що в період проходження військової служби з 26.02.2022 по 04.04.2023 позивачу нараховано та виплачено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, надбавку за особливості проходження служби з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років в повному обсязі, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2022-2023 роки у розмірі 39368,32 грн, одноразову допомогу при звільненні у розмірі 11166,29 грн. Виплата грошової компенсації за нестримане речове майно йому, як мобілізованому не передбачена, тому виплата не проводилася. Зокрема, позивачу повідомлено, що у військової частини НОМЕР_1 відсутній борг перед ним в частині нарахування та виплати грошового забезпечення та інших видів додаткових виплат.

Не погоджуючись із сумою виплаченої додаткової винагороди, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Абзацом 5 пункту 1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" та постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168", яка застосовувалася у період з 18.10.2022 по 20.01.2023) установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 (в редакції чинній у період з 18.10.2022 по 20.01.2023) порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168" внесені зміни до Постанови №168, відповідно до яких абзац п`ятий став абзацом шостим у наступній редакції:

"Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії".

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 №43 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" внесені зміни до пункту 2-1 Постанови №168, згідно з якими керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Таким чином, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, здійснюються, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Водночас порядок виплати таких виплат встановлюються керівниками відповідних державних органів та міністерств.

На виконання вимог Постанови №168 порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн на період дії воєнного стану урегульований окремим дорученням Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року (застосовувався в період до 01.02.2023) та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, застосувався після 01.02.2023).

Пунктом 10 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Аналогічна норма міститься в пункті 7 окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується відповідно до наказу командира військової частини за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення. контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем.

Відповідно до підпункту "б" пункту 6.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин,, направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Отже, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Водночас підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) саме під час захисту Батьківщини, що належним чином зафіксовано, зокрема, довідкою відповідно до додатку 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, також, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 21.5. Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами а, ґ цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Підставою звернення до суду слугувала бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виплати позивачу додаткової винагороди з 16.11.2022 по 23.03.2023 у розмірі 100000,00 грн на місяць.

Суд встановив, що за період з 16.11.2022 по 08.12.2022 військова частина НОМЕР_1 виплатила позивачу додаткову винагороду у розмірі 53064,52 грн, як військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво) пов`язане із захистом Батьківщини (довідка військової частини НОМЕР_1 від 30.07.2023 №632).

Тому, позовні вимоги щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за вказаний період суд вважає безпідставними.

Вирішуючи позовні вимоги про виплату грошової доплати у розмірі 100000,00 за період з 08.12.2022 по 06.01.2023 суд враховує таке.

У період з 08.12.2023 по 06.01.2023 позивач перебував у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою.

З урахуванням приписів абзацу 5 пункту 1 постанови №168 право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн за час перебування у відпустці виникає у військовослужбовця в разі надання такої відпустки для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК.

Отже, необхідною умовою для виплати додаткової винагороди за період перебування у відпустці є наявність висновку (постанови) ВЛК про необхідність лікування після тяжкого поранення.

У довідці ЛВК від 08.12.2022 №343, яка слугувала підставою для наказу від 08.12.2022 №267 про надання позивачу відпустки, зазначено, що позивач, травма якого пов`язана з проходженням військової служби, потребує відпустки за станом здоров`я.

Отже довідка ЛВК від 08.12.2022 №343 не може слугувати підставою для виплати додаткової винагороди 100000,00 грн.

Водночас, висновок (постанова) ВЛК про необхідність лікування позивача після тяжкого поранення позивачем не наданий.

Таким чином, вказана обставина є ключовою для вирішення питання щодо виплати позивачу додаткової грошової винагороди з 09.12.2022 по 06.01.2023 (період перебування позивача у відпустці), з 06.01.2023 по 23.03.2023 (період перебування позивача на стаціонарному лікуванні), оскільки саме за наявності документального підтвердження отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язаної із захистом Батьківщини у позивача виникає право на отримання додаткової винагороди відповідно до абзацу 5 пункту 1 Постанови №168.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час судового розгляду позивач не довів бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати доплати додаткової грошової винагороди в період перебування у відпустці та на стаціонарному лікуванні з 09.12.2022 по 23.03.2023.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Героїв Майдану, 64,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 08202826)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук