Справа № 600/287/23-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи

бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень

02 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/287/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) вчиненого суб`єктом владних повноважень по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.08.1980 по 18.08.1981.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.08.1980 по 18.08.1981рр.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про зарахування до страхового стажу періоду роботи нотаріусом з 22.05.1998 по 31.12.2004, а також проведення перерахунку пенсії у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022, з урахуванням наведених вище висновків суду.

Стягнуто за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.

У задоволенні вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - відмовлено.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року скасовано.

Прийнято нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи нотаріусом з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням періодів роботи з 22.05.1998 по 31.12.2004 та з 01.08.1980 по 18.08.1981 та у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022, починаючи з 25.05.2020 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки).

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області витрати зі сплати судового у загальній сумі 2686,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень). Рішення набрало законної сили.

Разом з тим, позивачем подано до суду заяву в порядку статті 383 КАС України, в якій вона просить:

- визнати протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійним фонду України в Чернівецькій області щодо відмови виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.06.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 року по адміністративній справі № 600/287/23-а, які грубо порушили права на отримання пенсії із врахуванням періодів роботи з 22.05.1998 року по 31.12.2004 року та з 01.08.1980 року по 18.08.1981 року та у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022 року, починаючи з 25.05.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням періодів роботи з 22.05.1998 року по 31.12.2004 року та з 01.08.1980 року по 18.08.1981 року та у відповідності до отриманих доходів, згідно листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022 року, починаючи з 25.05.2020 року.

В обґрунтуваннях заявленого клопотання зазначається, що органом пенсійного фонду не виконано рішення судів першої та апеляційної інстанції та протиправно відмовлено позивачеві у здійсненні перерахунку пенсії із врахуванням доходів у період роботи нотаріусом з 22.05.1998 року по 31.12.2004 року, та з урахуванням листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 2445/АП/24-13-52 від 23.09.2022 року.

При цьому, позивачем зверталась увага суду на те, що розрахунок страхового стажу на виконання рішення судів вона (позивач) отримала через особистий кабінет на сайті ПФУ - 15.11.2023 року, після чого власне і дізналась про протиправне невиконання рішення суду.

Також позивач зазначив, що звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду.

Стосовно строків подання даної заяви зазначив, що позивач дізнався про порушення свого права 19.12.2023 року, коли ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, відтак вважає, що кінцевим терміном подання до суду заяви в порядку ст. 383 КАС України є 29.12.2023 року.

Перевіривши матеріали заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Судом встановлено, що після отримання виконавчого листа в справі, позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження по справі.

Факт відкриття виконавчого провадження №72989335 на підставі виконавчого листа №600/287/23-а від 03.10.2023 р. підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2023 року.

Згідно листа ГУ ПФУ України щодо виконання виконавчого листа по виконавчому провадженню №72989335 від 03.10.2023 року встановлено, що «постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 року по справі №600/287/23-а надійшла на адресу ГУ тільки 30.10.2023 року». У зв`язку із наведеним ГУ ПФУ просило відкласти проведення виконавчих дій по виконавчому провадженні №72989335, і вказало, що про виконання судового рішення по справі №600/287/23-а повідомить додатково.

Надалі, 15.11.2023 року ГУ ПФУ надало відповідь про те, що «внаслідок опрацювання рішення по справі №600/287/23-а, сума заборгованості відсутня». Після цього зазначено, що враховуючи той факт, що Головне Управління самостійно виконало виконавчий документ, просило закінчити виконавче провадження і не застосовувати стягнення виконавчого збору.

До відповіді ГУ ПФУ додано копії розрахунку стажу та копію розпорядження про здійснення перерахунку пенсії. У розрахунку стажу, сформованому 02.11.2023 року о 10:29. вказано, що повний страховий стаж складає 40 років, 9 місяців та 21 день. Коефіцієнт стажу без врахування кратності зазначено - 0,40750.

При цьому, суд наголошує на тому, що розрахунок стажу на виконання рішення суду, позивачем також отримано через особистий кабінет - 15.11.2023 року, на що останнім звертається увага суду у поданій заяві.

Виходячи із наведеного вище, суд безумовно погоджується з аргументами заявника про те, що звернення до суду в порядку статті 383 КАС України можливе і у випадку звернення до примусового виконання виконавчого листа. Разом з тим, звертає увагу позивача на те, що таке звернення має відповідати спеціальним строкам звернення визначених нормами статтті 383 КАС України, незалежно від того коли позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, адже в даному випадку не оскаржуються дії/бездіяльність такого органу.

Так, частиною 4 статті 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

При цьому, частиною 5 статті 383 КАС України встановлено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Зі змісту приписів частини 4 та 5 статті 383 КАС України слідує, що строк для подання заяви в порядку цієї статті починає свій перебіг від дня, коли особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів унаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду певних рішень, вчинення ним певних дій чи допущення бездіяльності, які така особа просить визнати протиправними у відповідній заяві, або ж - про порушення відповідачем її прав, підтверджених рішенням суду, в інший спосіб. При цьому, недотримання заявником означеного строку звернення до суду з такою заявою імперативно тягне за собою повернення цієї заяви заявнику.

Суд наголошує на тому, що частина п`ята статті 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви у разі її невідповідності вимогам, зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.

Судом достовірно встановлено згідно матеріалів справи, що позивач дізнався про порушене (на його думку) право щодо не виконання рішення суду - 15.11.2023 року, шляхом отримання перерахунку страхового стажу, що власне ним і зазначено в поданій заяві.

При цьому, суд відхиляє аргументи останнього про те, що строк звернення із заявою в порядку ст. 383 КАС України до суду слід відраховувати з 19.12.2023 року (дата ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження), як безпідставні та необґрунтовані, оскільки матеріали виконавчого провадження і дії виконавця в межах цього провадження містять інший склад правовідносин.

Суд наголошує, що перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа-позивач дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили. Судом достовірно встановлено, що позивач дізналась про виконання рішення суду 15.11.2023 року, шляхом отримання перерахунку страхового стажу на виконання рішення суду.

Оцінюючи спірні правовідносини суд вкотре наголошує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У разі пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З цього приводу також Велика Палата неодноразово зазначала, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, у межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Отож, якщо особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, то таку заяву ця особа повинна подати виключно в межах строку пред`явлення до виконання виконавчого листа з дотриманням десятиденного строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, оскільки встановлення й дотримання цього строку зумовлено не тільки і не стільки діями, зокрема, органів та/чи осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, скільки передбаченими процесуальним законом додатковими особливими "спонуками", які можуть бути застосовані до суб`єкта владних повноважень для належного, повного та вчасного виконання судового рішення.

Строк у десять днів законодавець визнав достатнім, щоб позивач, який вважає, що його права, свободи чи інтереси порушено невиконанням судового рішення, визначився, чи звертатиметься він до суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Тобто, коли заявник вирішив звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України, він, окрім дотримання вимог самої заяви, зобов`язаний зважати на строки звернення, пропуск яких унеможливлює прийняття судом до розгляду такої заяви та розгляд її по суті.

Водночас, суд вкотре погоджується з доводами позивача про те, що звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, однак дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права і тісно пов`язане з реалізацією права на справедливий суд.

Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах. Однак треба пам`ятати й про те, що невиконання або несвоєчасне виконання постановленого на користь особи рішення суду є порушенням (обмеженням) права на справедливий суд. Суд не повинен тлумачити приписи частини четвертої статті 383 КАС України у такий спосіб, щоб створювати перешкоди для забезпечення виконання рішення суду. Трактування правил цієї статті повинне перебувати в системному зв`язку з принципом обов`язковості судового рішення.

Водночас учасники справи та суд не можуть ігнорувати своєрідність, особливість запровадженого процесуальним законом способу забезпечення виконання акта суду адміністративної юрисдикції власне суб`єктом владних повноважень, який своєю бездіяльністю, дією чи рішенням протиправно не виконує судового рішення, ухваленого по суті спору. Для реалізації права на оскарження дій суб`єкта владних повноважень на цій стадії судового провадження і особа, на користь якої постановлено судове рішення, і суд повинні відповідно дотримуватися і застосовувати веління процесуального закону стосовно форми, порядку та умов звернення за захистом права на виконання судового рішення. У цьому сегменті спірних правовідносин їхні суб`єкти мають розуміти винятковість способу забезпечення виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, тому повинні неухильно дотримуватися строків подання заяви в порядку статті 383 КАС України, особливо граничного (крайнього, кінцевого) терміну звернення, передбаченого цією статтею.

У межах обставин цієї справи встановлено, що позивач звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України 29 грудня 2023 року, а дізнався про порушено право 15 листопада 2023 року.

Суд звертає увагу позивача, що КАС України не передбачено поновлення пропущеного строку для подання заяви про визнання протиправною бездіяльність відповідача по виконанню рішення суду, частиною 5 статті 383 КАС України чітко визначено, що у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви про визнання протиправною бездіяльність відповідача по виконанню рішення суду позивачу, у зв`язку з пропуском строку для її подання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі №600/287/23-а, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути заявнику.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Боднарюк