Справа № 573/2277/23
Суддя: Черкашина М. С.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/2277/23
Номер провадження 2-а/573/1/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

04 січня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника позивача: Страшок Є.В.,

представника відповідача: Давиденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрики Сергія Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.ст. 77, 121, 139, 242-247, 286,КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрики Сергія Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЄАТ № 8153856 від 16 листопада 2023 року, винесену поліцейським відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрикою Сергієм Геннадійовичем про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП ОСОБА_1 , закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде складено протягом п`яти днів.

Суддя

Справа № 573/2277/23

Номер провадження 2-а/573/1/24

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

04 січня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника позивача: Страшок Є.В.,

представника відповідача: Давиденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрики Сергія Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2023 представник Страшок Є.В. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із зазначеним вище адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позов мотивований тим, що 16.11.2023 поліцейським капралом поліції відділення поліції №1 Сумського РУП ГУНП в Сумській області (м. Білопілля) Мандрикою С.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, визначивши адміністративне стягнення у розмірі 340 грн., відповідно до якої 16.11.2023 р. о 18 год. 41 хв. у м. Білопілля по вул. Соборна водій ОСОБА_1 здійснював рух у темну пору доби на т.з. Фольцваген Транспортер н.з. НОМЕР_1 , у якого не горів задній габаритний ліхтар, чим порушив п.31.6.б. ПДР тобто за порушення заборони керування транспортним засобом у темну пору доби в умовах недостатньої видимості, якщо не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, внаслідок чого була складена постанова, яка відповідно оскаржується. Відтак, представник переконаний, що водій ОСОБА_1 невинуватий у вказаному правопорушенні. Відповідно до п.31.5 ПДР, він вжив всіх заходів для усунення несправності заднього габаритного ліхтаря, а саме: після зупинки транспортного засобу поліцейськими, він полагодив задній габаритний ліхтар, відповідно одразу на місці зупинки усунув несправність, яка сталась ймовірно через рух по дорозі з поганим покриттям, оскільки перед виїздом транспортного засобу позивач перевірив всі світлові покажчики і задній габаритний ліхтар горів. Таким чином зазначає, що позивач категорично не погоджується із притягненням до адміністративної відповідальності, та вважає, що оскаржувана постанова поліцейського винесена з порушеннями ст. ст. 251, 268, 280, 283 КУпАП, за відсутністю належних та допустимих доказів, які б з достовірністю засвідчували факт вчинення інкримінованого позивачу правопорушення. Посилаючись на викладені вище обставини, вважає, що адміністративне стягнення, якому було піддано ОСОБА_1 поліцейським капралом поліції відділення поліції №1 ( м. Білопілля) Мандрикою С.Г. від 16.11.2023 не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи. У зв`язку з цим, представник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЄАТ № 8153856 від 16 листопада 2023 р. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену поліцейським капралом поліції Мандрикою С.Г. від 16.11.2023 у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення зі ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою від 29.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 15).

13 грудня 2023 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, із якого представник відповідача - ГУНП в Сумській області Давиденко О.В. вважає, що наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Пунктом 1.3 ПДР регламентовано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Тобто, на водія як учасника дорожнього руху покладається обов`язок щодо неухильного виконання вимог ПДР. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). У розділі 2 ПДР закріплені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Нормами пункту 2.3 (б) та пункту 2.3 (д) ПДР зокрема встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП). Відповідно до п. 31.6.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до висновків Верховного Суду, яка викладені у постановах від 25.11.2021 № 274/4816/21, від 11.09.2018 по справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 по справі № 826/15341/15 окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, тобто окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат пояснює наступне.

Вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн. не відповідає принципу співмірності зі складністю справи та є необгрунтованим. Справи щодо оскарження постанови про адміністративне стягнення відносяться до категорії справ незначної складності. Предмет спору в даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складання процесуальних документів не є значним. Звертає увагу суду, що даний спір не потребує глибокого правового аналізу й дослідження, а відтак і значних часових затрат; щодо його вирішення існує уже стала судова практика. Так, пошук судової практики, підготовка матеріалів та написання позовної заяви адвокатом не потребувала великих затрат часу та проведення аналізу доказової бази. Після надання позивачем або представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, до суду буде подано письмове обґрунтування відповідача щодо невідповідності суми витрат на професійну правничу допомогу складності справи та обсягу необхідних послуг.

На підставі викладено, представник відповідача ГУНП в Сумській області Давиденко О.В. просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог (а. с. 22-27).

14 грудня 2023 від відповідача - поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрики С.Г. надійшов відзив на позов, обгрунтований наступним.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, в редакції від 16.02.2022 (надалі по тексту - ПДР). Пунктом 1.3 ПДР регламентовано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Тобто, на водія як учасника дорожнього руху покладається обов`язок щодо неухильного виконання вимог ПДР. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). У розділі 2 ПДР закріплені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Перебуваючи на добовому чергуванні у складі ГРПП ВП №1 (м. Білопілля) разом з старшим інспектором СРПП полковником поліції Сердюком А.В., близько о 18-30 год. 16.11.2023 року слідуючи на службовому автомобілі «Пежо-301» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Соборній м. Білопілля був помічений автомобіль «Фольцваген транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по зазначений вулиці в бік центру міста на великій швидкості, при цьому у нього була технічна несправність у виді відсутності світла заднього лівого габаритного ліхтаря. Вони почали переслідування зазначеного автомобіля, і увімкнувши проблискові маячки, наздогнали його в районі буд. АДРЕСА_1 , де обігнавши його, зупинили. З початку переслідування вказаного автомобіля він увімкнув нагрудний відео реєстратор. Підійшов до водія вказаного автомобіля, представився, попередив його про те, що згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відеофіксація події, що відбувається і пояснив йому причину його зупинки. Потім на його вимогу, водій в додатку «ДІЯ» швидко показав, що в нього є посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і поліс обов`язкового цивільного страхування, що унеможливлювало якісно і чітко вивчити вказані документи. Далі водій, який виявився ОСОБА_1 , 1994 р.н., почав вести себе зухвало, при цьому ігноруючи вимоги поліції щодо надання документів для складання адміністративного матеріалу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.6.б ПДР України. Після чого ОСОБА_1 почав телефонувати невідомим особам і розповідати про те, що працівники поліції намагаються безпідставно і незаконно притягнути його до адміністративної відповідальності, хоча нагрудні відеореєстратори як в нього особисто, так і у полковника поліції ОСОБА_2 працювали з самого початку і до моменту закінчення складання адміністративних матеріалів. При цьому водій сам визнав, що на момент зупинки його автомобіль дійсно мав технічну несправність у виді не працюючого заднього правого габаритного ліхтаря. Потім приїхав батько правопорушника ОСОБА_3 і також почав вести себе зухвало, при цьому вони зателефонували на лінію «102» і викликали СОГ. Після приїзду СОГ ВП № 1 (м. Білопілля), він закінчив складати адміністративну постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, роз`яснив права ОСОБА_1 згідно ст. 268 КУпАП, а полковник поліції ОСОБА_2 особисто на вимогу ОСОБА_1 ознайомив його у присутності ст. слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) майора поліції Пашкової І.М. із записом з нагрудного відеореєстратора з моментом фіксування адміністративного правопорушення. При цьому він на вимогу ОСОБА_3 представитися, показав йому додаток до спеціального жетону з особистими даними, що було також зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Після завершення складання адміністративного матеріалу, він із ОСОБА_2 прослідували далі нести службу, так як на планшет прийшов виклик за фактом крадіжки. Весь час спілкування був зафіксований на нагрудні відереєстратори. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси ОСОБА_1 . Оскаржувана постанова серії ЄАТ № 8153856 від 16.11.2023 відповідає вимогам статті 283 КУпАП та, зокрема, містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, є правомірною, винесена уповноваженою особою, у порядку та спосіб передбачений чинним законодавством.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу.

Справи щодо оскарження постанови про адміністративне стягнення відносяться до категорії справ незначної складності. Предмет спору в даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складання процесуальних документів не є значним. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Тому, вважає, що сума в розмірі 5 000 грн. понесених судових витрат є необґрунтованою та завищеною, а також до позову не надано жодного належного доказу того, що позивач реально поніс заявлені витрати.

Враховуючи викладене, відповідач ОСОБА_4 просить відмовити у задоволені вимог ОСОБА_1 в повному обсязі (а. с. 33-38).

04 січня 2024 у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Страшок Є.В., який приймав участь у режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав повністю із підстав, зазначених у позові. Зауважив, що позивач ОСОБА_1 16.11.2023 року перед виїздом із дому перевірив технічний стан транспортного засобу, зокрема перевірив всі світлові покажчики і задні габаритні ліхтарі, які горіли. У подальшому після зупинки транспортного засобу поліцейськими та встановлення факту того, що задній правий габаритний ліхтар не працює, він полагодив вказаний ліхтар, тобто одразу на місці зупинки усунув несправність, яка сталась ймовірно через рух по дорозі з поганим покриттям. Таким чином у працівників поліції не було підстав для складання постанови за порушення правил ПДР та притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки технічна несправність відповідно до ст. 31.5 ПДР була усунена. Зазначив про надання доказів понесених витрат на правову допомогу після розгляду справи по суті.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Сумській області Давиденко О.В., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві. Зазначила про те, що постанова поліцейського є законною, отже у задоволенні позову необхідно відмовити.

Поліцейський СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області Мандрика С.Г. до суду не з"явився, у минулому судовому засіданні 26 грудня 2023 підтвердив обставини, викладені у відзиві, та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки мав факт технічної несправності заднього лівого габариту, який не горів, а водій ОСОБА_1 не відразу погодився усунути цю несправність, проте все ж таки усунув, тому він виніс відносно нього постанову про притягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Заслухавши представників сторін, поліцейського Мандрику С.Г., повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.11.2023 поліцейським - капралом поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля)Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрикою С.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, визначивши адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. (а. с. 7-8).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 16.11.2023 о 18 год. 41 хв. у м.Білопілля по вул. Соборна водій ОСОБА_1 здійснював рух у темну пору доби на т.з. Фольцваген Транспортер н.з. НОМЕР_1 , у якого не горів задній габаритний ліхтар, чим порушив п.31.6.б. ПДР.

Підставою для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення стали (відповідно до постанови поліцейського) - порушення пункту 31.6.б. Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частина 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1ст.77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною першою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як уже зазначалося вище та вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом, що мав технічну несправність, а саме не горів задній габаритний ліхтар, чим порушив п. 31.6.б. ПДР України.

Пунктом 31.6 б. Правил дорожнього руху передбачено порушення заборони керування транспортним засобом у темну пору доби в умовах недостатньої видимості, якщо не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до пункту 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Представник позивача у своїх поясненнях посилається на те, що поліцейський Мандрика С.Г. зупинивши т.з. Фольцваген Транспортер н.з. НОМЕР_1 16.11.2023 р. о 18 год. 41 хв. у місті Білопілля повідомив водія ОСОБА_1 , що на його автомобілі не горів задній габаритний ліхтар. Вийшовши з автомобіля позивач побачив, що задній правий габаритний ліхтар дійсно не горить.Так, у разі виникнення в дорозі несправностей зазначених у п.31.4 ПДР, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів виконання вимог п.9.9. і 9.11 ПДР. Відсутність такої несправності, як вихід з ладу заднього габаритного ліхтаря, у переліку несправностей, які дозволяють рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, передбаченому п.31.4 ПДР України, не означає, що подальший рух транспортного засобу у випадку такої несправності заборонений. Такі випадки передбачає п.31.6 ПДР України, серед яких випадку несправності заднього габаритного ліхтаря взагалі немає. Розмовляючи з поліцейським, водій пояснив, що перед тим, як їхати, перевірив всі світлові покажчики - задні габаритні ліхтарі горіли і можливо правий ліхтар вийшов із ладу під час руху по дорозі з поганим покриттям. Його пояснення поліцейський ОСОБА_4 до уваги не прийняв, хоча цілком очевидно, що під час руху водій ніяк не міг побачити непрацюючий задній габаритний ліхтар, а після зупинки, відразу усунув несправність пристрою відповідно до п.31.5 ПДР України, що вбачається із відеозапису. Отже поліцейським не доведено факт того, що водій ОСОБА_1 знав про вихід з ладу заднього габаритного ліхтаря, тобто умисно здійснював рух із непрацюючим ліхтарем. Відтак, представник переконаний, що водій ОСОБА_1 невинуватий у вказаному правопорушенні. Крім того, при винесенні постанови ОСОБА_4 були допущені грубі порушення, оскільки в постанові не зазначено навіть те, який саме задній габаритний ліхтар - лівий чи правий не працював. Таким чином представник вважає, що постанова не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, є протиправна, а відтак підлягає скасуванню.

Судом було оглянуто наданий до відзиву на позов відповідачем ОСОБА_4 диск з відеозаписом обставин правопорушення від 16.11.2023 року.

Дослідивши даний відеодоказ в судовому засіданні було встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Фольцваген Транспортер н.з. НОМЕР_1 16.11.2023 р. о 18 год. 41 хв. у місті Білопілля під керуванням ОСОБА_1 , на якому дійсно не горів задній (правий) габаритний ліхтар. Позивачу було повідомлено про те, що у нього виявлено технічну несправність автомобіля. Водій пояснив працівникам поліції про, те що при виїзді з дому лампа горіла та можливо під час руху автомобіля сталася несправність, після чого відразу полагодив задній габаритний ліхтар на місці зупинки, а не черех деякий час, як зазначив поліцейський ОСОБА_4 . Надалі водію ОСОБА_1 запропоновано надати документи, після чого, працівник поліції, не зважаючи на те, що водій усунув несправність на місці зупинки, як того вимагають ПДР та заперечуючи проти складання постанови відносно нього, виносить постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП про порушення п. 31.6.б Правил дорожнього руху з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Тобто працівник поліції не взяв до уваги те, що технічна несправність автомобіля виникла під час руху транспортного засобу, яку водій усунув на місці зупинки транспортного засобу, та всупереч відсутності доказів того, що позивач свідомо та навмисно розпочав рух транспортним засобом у якому не горить задній правий габаритний ліхтар, 16.11.2023 року о 19:05 год. виніс постанову серії ЄАТ № 8153856 про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За правилами встановленими статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, тоді як суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності протиправного діяння та вини особи у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

Однак, жодних доказів того, що водій ОСОБА_1 свідомо та навмисно 16.11.2023 розпочав рух транспортним засобом Фольцваген Транспортер н.з. НОМЕР_1 , у якому не горів задній габаритний ліхтар матеріали справи не містять.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , працівник поліції Мандрика С.Г. вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Проте, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши надані стороною позивача матеріали, які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної та суб"єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАТ № 8153856 від 16.11.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрикою Сергієм Геннадійовичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зокрема, частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 536,80 грн. (а. с. 7).

Докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані стороною позивача після розгляду справи, про що зазначив представник ОСОБА_5 до початку судових дебатів, тому питання щодо їх стягнення буде вирішуватися у подальшому після подачі відповідної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрики Сергія Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЄАТ № 8153856 від 16 листопада 2023 року, винесену поліцейським відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Мандрикою Сергієм Геннадійовичем про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП ОСОБА_1 , закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.01.2024.

Суддя