Справа № 420/22107/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1941 від 01.08.2023 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності; визнати протиправним скасувати та наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1029 о/с від 08.08.2023 р.; поновити ОСОБА_1 в поліції на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.08.2023р., та до моменту фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що застосоване наказами Головного управління Національної поліції в Одеській області від 01.08.2023 № 1941, та від 08.08.2023 № 1029 о/с «По особовому складу», дисциплінарне стягнення, є непропорційним (неспіврозмірним) із учиненим ОСОБА_1 діянням, при цьому керівником під час визначення виду дисциплінарного стягнення не було враховано усі обставин вчинення такого проступку, а тому такі накази є протиправними та підлягають скасуванню. Позивачем зазначено, що, порушуючи ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, керівник не врахував ступінь вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню бездоганну поведінку поліцейського та його ставлення до служби, що було обов`язковим. Позивач вважає, що наявність морально-психологічної втомленості ОСОБА_1 , у сукупності з протиправною поведінкою ОСОБА_3 , та вчиненням останнім провокацій, повинні були бути також прийняті дисциплінарною комісією, та в подальшому керівником у відповідності до ч. 5 ст19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, як обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, та враховані під час визначення виду дисциплінарного стягнення. Також, позивач наголосив, що службове розслідування було проведено з порушенням пункту 4 розділу V Порядку проведення службового розслідування, оскільки дисциплінарна комісія вийшла за межі встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Одеській області до суду надано відзив (від 31.10.2023 року вхід. № 37476/23), в якому наголошено на безпідставність позовних вимог, оскільки сутність порушень ОСОБА_1 полягає у не виконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ними цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування вимог чинного законодавства. Окрім того, відповідач звертає увагу, що в силу положень частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові. Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання. Також, відповідач наголошує, що про можливість застосування фізичної сили як поліцейського заходу примусу у порядку статті 43 Закону України «Про Національну поліцію», позивач ОСОБА_3 не попередив, а в подальшому письмово не повідомив свого безпосереднього керівника. Більш того, взагалі про вказані події керівнику ОСОБА_1 не доповідав. Під час проведення службового розслідування встановлено всі обставини та факти вірно, без жодних порушень норм чинного законодавства України та прав позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, - залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.09.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/22107/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів. Витребувано від відповідача - Головного управління Національної поліції в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 , та довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, що передували місяцю у якому його було звільнено, із зазначенням розрахунку визначення середньоденної (годинної) заробітної плати позивача. Зупинено провадження по справі № 420/22107/23, - до отримання витребуваних судом письмових доказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 року поновлено провадження у справі №420/22107/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, відповідно до приписів ч.1 ст.237 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи письмових доказів, 13.06.2023 року т.в.о. начальника УПД ГУНП в Одеській області полковником поліції ОСОБА_20 на ім`я начальника ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_21 подано доповідну записку, в якій відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 та 1356/32808 відповідно, пропонувалось призначити службове розслідування, проведення якого доручити дисциплінарній комісії, утвореної з працівників УГІ, УПД ГУНП та ОУ ДВБ НПУ. Також, з метою запобігання перешкоджання, інспектором сектору реагування патрульної поліції ВнП № 2 Ізмаїльського РВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1, інспектором сектором реагування патрульної поліції ВнП № 2 Ізмаїльського РВП лейтенантом поліції ОСОБА_6, начальником сектору реагування патрульної поліції ВнП № 2 Ізмаїльського РВП старшим лейтенантом ОСОБА_7, та заступником начальника ВнП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_23, встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку, керуючись вимогами пункту 2 розділу III Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, частин першої, другої статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, та частин першої, п`ятої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», пропонувалось відсторонити від виконання службових обов`язків зазначених поліцейських на період проведення службового розслідування.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13.06.2023 р. №1466 "Про призначення службового розслідування», - призначено службове розслідування. Підставою призначення слугувало надходження доповідної записки т.в.о. начальника УПД ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_20 від 13.06.2023 № 3/2170 про те, що в соціальній мережі «Телеграм» виявлено критичну публікацію про можливі порушення службової дисципліни працівниками відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено Висновок від 11.07.2023 р., затверджений начальником ГУНП в Одеській області полковником поліції ОСОБА_21, яким завершено службове розслідування, за відомостями, викладеними у доповідній записці т.в.о. начальника УПД ГУНП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_20 від 13.06.2023 № 3/2170, та зазначено, що відомості, які стали підставою для призначення вказаного службового розслідування, знайшли своє підтвердження. За порушення вимог пунктів 1, 3, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1, 2, 3 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, абзаців першого, другого, третього, сьомого, восьмого, дев`ятого, одинадцятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, підпункту 1 пункту 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 24.04.2020 № 357, підпункту 1 пункту 6 розділу VIII та пункту 3 розділу Х Тимчасового положення про відділи (сектори) реагування патрульної поліції територіальних підрозділів ГУНП в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в Одеській області від 07.05.2021 № 999, пунктів 4, 8, підпунктів 1, 2, 4 та 6 пункту 21 посадової інструкції від 02.01.2023, інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_4) рекомендовано звільнити із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 01.08.2023 р. № 1941 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих посадових осіб відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області за порушення вимог пунктів 1, 3, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, частин першої та другої статті 44, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, абзаців другого, третього, четвертого, сьомого, восьмого, дев`ятого, одинадцятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, підпункту 1 пункту 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 24.04.2020 № 357, підпункту 1 пункту 6 розділу VIII та пункту 3 розділу Х Тимчасового положення про відділи (сектори) реагування патрульної поліції територіальних підрозділів ГУНП в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в області від 07.05.2021 № 999, пунктів 4, 8, підпунктів 1, 2, 4 та 6 пункту 21 посадової інструкції від 02.01.2023, наказано інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_4) - звільнити зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 08.08.2023 р. №1029 о/с, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_4), інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Вважаючи вищевказані Накази Головного управління Національної поліції в Одеській області протиправними, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, не є обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року N 580-VIII.

Статтею 3 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 8 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначенні Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII

Частинами 1,2 ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 р. № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Пунктами 1, 3 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

Пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1)зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Зокрема, як вбачається з матеріалів службового розслідування, та встановлено Дисциплінарною комісією у Висновку за результатами службового розслідування: - " 13.06.2023 близько 08.20 год. у соціальній мережі «Телеграм» на декількох каналах було розміщено відеозапис під назвою мовою оригіналу «В сети форсят видео, на котором полицейский избивает местного жителя и угрожает застрелить и выбросить в поле как собаку». Дана публікація також оприлюднена у ряді ЗМІ. Пізніше у мережі з`явилась інформація про те, що зазначений інцидент відбувся 05.06.2023 року в с. Долинське Ренійської ОТГ Одеської області при складанні працівником СРПП адміністративних матеріалів відносно місцевого жителя за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У роботу поліцейських почав втручатись односелець порушника (https://t.me/c//39266). Тобто в ході службового розслідування встановлено, що вказана подія набула гучного суспільного резонансу та може підривати довіру населення до органів виконавчої влади, зокрема Національної поліції України. Відповідно до книги нарядів ВнП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 05.06.2023 о 08:50 год. на добове чергування в групу реагування патрульної поліції заступили інспектори сектору реагування патрульної поліції вказаного відділення старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_6 на службовому автомобілі марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 для несення служби в зоні обслуговування Ренійської ОТГ. Згідно журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації 05.06.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 отримали бодікамери у справному стані, про що свідчить їх підпис. 06.06.2023 бодікамери були здані, про що свідчить підпис ОСОБА_7 . Так, в ході патрулювання о 18.53 год. нарядом біля будинку 33 по вулиці Танкістів в с. Долинське Ренійської ОТГ Одеської області було зупинено мотоцикл марки «SOUL», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом без мотошолому. В ході спілкування з водієм у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння (характерний запах з порожнини рота). Під час складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_8 до наряду ГРПП підійшов місцевий мешканець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який почав втручатися в роботу поліцейських, перебував у стані алкогольного сп`яніння, висловлював нецензурною лайкою своє незадоволення роботою поліцейських. Після чого старший лейтенант поліції ОСОБА_1 почав погрожувати фізичною розправою ОСОБА_3 , наносити удари руками та ногами. Через деякий час конфлікт було вичерпано, ОСОБА_3 заспокоївся та пішов у невідомому напрямку, а поліцейські продовжили складати адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_8 . За порушення Правил дорожнього руху відносно водія ОСОБА_8 складено постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 290476 за ч. 1 статті 126 КУпАП (у водія відсутній поліс страхування), БАД № 290475 за ч. 1 статті 126 КУпАП (у водія відсутній реєстраційний документ на ТЗ), БАД № 290474 за ч1 статті 126 КУпАП (водій не мав при собі посвідчення водія), НОМЕР_3 за частиною п`ятою статті 121 КУпАП (водій керував мотоциклом без одягнутого мотошолому). Окрім цього нарядом ГРПП стосовно ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЛД № 123998 за частиною першою статті 130 КУпАП. На місці було проведено тест за допомогою газоаналізатора «Драгер». Результат 1,39 проміле. За медичною допомогою та з письмовими скаргами на дії поліцейських ОСОБА_3 до теперішнього часу не звертався. За фактом виявлення критичної публікації слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві майором ДБР ОСОБА_24 до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 KK України за № 0000372 від 13.06.2023 року.»

В ході проведення службового розслідування опитано інспектора СРПП ВнП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який пояснив, що 05.06.2023 о 08.00 год. він заступив на добове чергування у складі групи реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_6. Близько 18.00 год. під час патрулювання в зоні обслуговування Ренійської ОТГ в с. Долинське на вул. Миру біля будинку 61 ними виявлений мотоцикл, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого керував не маючи мотошолому, чим порушено вимоги 2.3. г ПДР України. Після зупинки водія було встановлено особу громадянина ОСОБА_8 , 1975 р.н. В ході встановлення обставин правопорушення, під час розгляду справи, було складено постанови серії: БАД 290473 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, БАД 290474 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, БАД 290475 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, БАД 290476 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При спілкуванні з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя). У зв`язку з цим відносно водія складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 123998 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дане правопорушення зафіксовано на технічні засоби поліцейських. Водія також було ознайомлено з відеозаписом. Під час складання та збору матеріалів відносно громадянина ОСОБА_8 для уникнення швидкого розряджання акумулятора бодікамери запис було зупинено. Через деякий час до екіпажу поліції підійшов громадянин, якого він знає як місцевого мешканця села за ім`ям ОСОБА_3 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння та словесно чіплявся до поліцейських стосовно їх дій та роботи. Даному громадянину неодноразово було запропоновано залишити місце складання матеріалів та не порушувати спокій громадян, не чіпляти та не брати до рук бланкову продукцію та інші матеріали, які знаходились на капоті службового автомобіля. Він неодноразово казав громадянину не заважати складанню адміністративних матеріалів для уникнення допущення помилок, однак останній не реагував та заважав. Зреагувавши на неадекватну поведінку громадянина ОСОБА_3 , він підійшов до нього та замахнувся рукою у його бік, внаслідок чого останній прикривався та відходив у бік від службового автомобіля. Після чого ОСОБА_3 заспокоївся та пішов у невідомому мені напрямку, а він продовжив складати адміністративні матеріали відносно ОСОБА_8. При цьому ОСОБА_1 у своєму поясненні додав, що свою провину повністю визнав, свої дії відносно ОСОБА_3 не повинен здійснювати, а повинен діяти чітко та стримано. Свої дії пояснив тим, що з лютого 2022 року працював у графіку чергування доба через добу. У січні-лютому поточного року перейшли на графік доба через дві, але вихідного дня майже немає, оскільки постійно виходив на роботу для виконання таких завдань, як конвоювання осіб до м. Ізмаїл та інших. Через виниклу тривалу втому та великий обсяг роботи у регіоні обслуговування вчинив такий поступок.

Також, в ході службового розслідування був опитаний лейтенант поліції ОСОБА_6 , який пояснив, що 05.06.2023 він з ОСОБА_1 о 08.00 заступили на добове чергування в наряд ГРПП на обслуговування м. Рені та Ренійського району. На інструктажі обидва отримали бодікамери та встановили їх на формений одяг. Після заступання на чергування будь-яких надзвичайних подій не було. В свою чергу після обіду у с. Долинське вони зупинили мопед (водій керував ТЗ без мотошолому). Під час перевірки документів у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота). Більш того у водія були відсутні документи на мопед та водійське посвідчення. Останній повідомив свої анкетні дані - ОСОБА_8 . Вони запропонували водієві пройти тест за допомогою газоаналізатора «Драгер». Останній погодився результат 1,34 проміле. На проходженні тесту у медичному закладі водій не наполягав. Після чого водій повідомив, що документи, які посвідчують його особу у нього вдома неподалік. У зв`язку з чим було прийнято рішення про поїздку до його дому. Прибувши до дому, його дочка (яка скоріш за все й фільмувала у подальшому відео, яке було оприлюднено у соціальній мережі Telegram) винесла паспорт та реєстраційні документи на мопед. Після цього він опитав ОСОБА_8 щодо обставин адміністративних правопорушень. Останній провину свою визнав. ОСОБА_6 повідомив останньому, що ним прийнято рішення про складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього ним було складено відповідний протокол серії ААД № 123998. Після складання протоколу підійшов до ОСОБА_8 та почав ознайомлювати його з правами особи та з адмінпротоколом. У цей час напарник ОСОБА_1 виносив постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП (водіння без мотошолому), три постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП (водіння без посвідчення водія та реєстраційного документу, відсутність страхового полісу). Матеріали складалися на капоті службового автомобіля. Після складання ними адмінматеріалів почали процедуру ознайомлення правопорушника. ОСОБА_8 підійшов до службового автомобіля та він почав зачитувати йому зміст протоколу. У цей час до службового автомобіля підійшов невідомий чоловік, який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (анкетні дані невідомі). Однак у цей момент заряд бодікамери закінчився та відеозйомка була зупинена. У зв`язку з чим ОСОБА_6 прийняв рішення про запис подій за допомогою свого мобільного пристрою (запис додав до пояснення). Невідомий чоловік почав втручатися в діяльність поліцейських, радити ОСОБА_8 не підписувати жодних адміністративних матеріалів, ображати поліцейських нецензурною лайкою, чіпати складені адміністративні матеріали з метою їх пошкодження. Він відразу наголосив про недопустимість подібних дій, наказав їх припинити та не перешкоджати законним діям представникам влади. У цей час дочка ОСОБА_8 стояла біля дому та знімала події на мобільний телефон. Після цього невідомий чоловік відійшов на декілька кроків, до нього підійшов ОСОБА_1 , та вони почали розмовляти. У цей час у зв`язку з ускладненням обстановки (можливі агресивні дії невідомого чоловіка) з метою прикриття напарника, ОСОБА_6 підійшов до них та повідомив поліцейському, щоб він не реагував на провокаційні дії. Після чого повернувся до службового автомобіля, де були всі адмінматеріали та ОСОБА_8 розписався в протоколі. Після підписання зазначеного документа він обернувся до напарника та побачив, що вони вже перебували на відстані близько 10 метрів від службового автомобіля. Він чув як невідомий чоловік конфліктує з напарником. Чув, що є неправомірні дії напарника (вступав у словесну перепалку, реагуючи на провокації). Після цього ОСОБА_1 повернувся до службового автомобіля та прийшла ще одна невідома особа та обидва невідомі чоловіки покинули місце події. В подальшому ОСОБА_1 ознайомив Братована з постановами (останній підписав документи). Та вони продовжили патрулювання.

Судом з`ясовано, та у Висновку службового розслідування щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, встановлено, що відеоролик при перегляді відео фіксації із соціальної мережі «Телеграм», починається зі слів старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 : «как собаку застрелю, будешь в поле валяться» чоловікові. Після цього чоловік - ОСОБА_3 , кричить в сторону інспектора «и в этом ваша правда, понимаешь...», виказуючи своє невдоволення працівнику поліції. В подальшому, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 підходить до ОСОБА_3 та наносить удар рукою останньому в обличчя. Потім ще декілька разів замахується в сторону чоловіка, який при цьому ніяких протиправних дій у відношенні інспектора не вчиняв та відтісняє його подалі від людей. Водночас, другий інспектор, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 стоїть поряд та будь - яких дій не вживає. Після цього ОСОБА_1 знову наносить удар рукою в живіт потерпілому, а також два удари ногою по тулубу чоловіка. При цьому чоловік опір працівнику поліції не чинив. Після цього ОСОБА_1 намагається посадити ОСОБА_3 на тротуар та повертається до службового автомобіля. Потім починається словесний конфлікт між старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та чоловіком у чорній футболці. При цьому інспектор на підвищених тонах розмовляє з чоловіком «успокойся я тебе говорю, кто ты такой чтобы я отчитывался, будешь дома орать, в наручники посажу и будешь сидеть молча, домой иди». На питання останнього чи має право він бити людей, ОСОБА_1 відповів, що має відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після цього чоловік у чорній футболці йде у сторону потерпілого та відео закінчується.

З урахуванням чого, за результатами службового розслідування Дисциплінарна Комісія, у тому числі, дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для призначення вказаного службового розслідування, знайшли своє підтвердження. За порушення вимог пунктів 1, 3, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1, 2, 3 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, абзаців першого, другого, третього, сьомого, восьмого, дев`ятого, одинадцятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, підпункту 1 пункту 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 24.04.2020 № 357, підпункту 1 пункту 6 розділу VIII та пункту 3 розділу Х Тимчасового положення про відділи (сектори) реагування патрульної поліції територіальних підрозділів ГУНП в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в Одеській області від 07.05.2021 № 999, пунктів 4, 8, підпунктів 1, 2, 4 та 6 пункту 21 посадової інструкції від 02.01.2023 року, інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_4) звільнити із служби в поліції.

Частиною 1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1 1. Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Згідно ст. 11,12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Пунктом 7 ч.3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Під час з`ясування офіційних обставин справи, судом встановлено, що підставою для прийняття Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1941 від 01.08.2023 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих посадових осіб відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області» та Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 08.08.2023 року № 1029 о/с про звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) слугували порушення позивачем вимог пунктів 1, 3, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, частин першої та другої статті 44, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, абзаців другого, третього, четвертого, сьомого, восьмого, дев`ятого, одинадцятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, підпункту 1 пункту 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 24.04.2020 № 357, підпункту 1 пункту 6 розділу VIII та пункту 3 розділу Х Тимчасового положення про відділи (сектори) реагування патрульної поліції територіальних підрозділів ГУНП в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП в Одеській області від 07.05.2021 № 999, пунктів 4, 8, підпунктів 1, 2, 4 та 6 пункту 21 посадової інструкції від 02.01.2023 року.

При цьому, як з"ясовано судом, та підтверджується наявними у матеріалах справи, ретельно дослідженими письмовими доказами, у тому числі, матеріалами службового розслідування, відео фіксацією подій, тощо, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 Іллею Олександровичем, інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, під час вище окреслених подій 05.06.2023 р., дійсно встановлено перевищення меж повноважень стосовно особи на відеозаписі, яку службовим розслідуванням визначено як гр. ОСОБА_3 , адже мало місце завдання старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , удару рукою ОСОБА_3 в обличчя, живіт, а також два удари ногою по тулубу, при цьому, за обставин, які жодним чином не загрожували життю та здоров`ю поліцейських.

Суд враховує також той факт, що гр. ОСОБА_3 був один, неозброєний, та жодного спротиву поліцейському не чинив. Тобто застосування фізичної сили у даному випадку, на думку суду, не є обґрунтованим заходом щодо ОСОБА_3 та його дій.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (пункт 1 частини першої).

Наказом Міністерства внутрішні справ України від 09.11.2016 №1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Суд погоджується з доводами відповідача, що позивач - ОСОБА_1 в межах наданих йому повноважень повинен був вжити відповідних заходів щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статті 173 КУпАП, зокрема, затримати зазначену особу та повідомити про події на спецлінію « 102», не застосовуючи, при цьому, фізичну сили відносно вказаної особи, до того ж, з відео матеріалів, наявних в матеріалах справи, не вбачається, що поведінка ОСОБА_3 в ситуації, що склалася, давала підстави для застосування заходів фізичного впливу, тим більше без попередження що їх можливого застосування.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

При цьому службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Складові цього поняття тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Отже, вчинки, що дискредитують працівників поліції та власне органи Національної поліції, пов`язані насамперед з низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Тому під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п.38).

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Суд, при цьому, вважає, що така поведінка позивача як поліцейського, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які у відповідності до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

Натомість, позивач своїми діями, які встановлені, та зафіксовані матеріалами службового розслідування, грубо порушивши вимоги Дисциплінарного статут та Закон України "Про Національну поліцію", дискредитував діяльність поліції, та підірвав її авторитет у суспільстві.

Суд зазначає, що поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стражі правопорядку, водночас подія від 05.06.2023 року за участю поліцейського ОСОБА_1 , є проявом негідної поведінки, адже є такою, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, а отже у відповідача були наявні усі підстави для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та застосування одного з найсуворіших видів дисциплінарного стягнення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.08.2019 р. по справі №806/2555/17, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

У Рішенні від 12.01.2012 р. по справі "Горовенки та Бугара проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п. 38).

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Не виконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 05.03.2020р. у справі №815/4478/16.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у даній справі, серед іншого, установлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що наявність морально-психологічної втомленості позивача у сукупності з протиправною поведінкою ОСОБА_3 , та вчиненням останнім провокацій, повинні були бути також прийняті дисциплінарною комісією, як пом`якшуюча обставина, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Таким чином, за наявності «морально-психологічної втомленості» або інших факторів, які заважали ОСОБА_1 нести службу у складі ГРПП, останній повинен був повідомити про даний факт своєму безпосередньому керівнику, зокрема, перед тим, як заступати у добовий наряд.

Проте, з матеріалів службового розслідування, а також наявних в матеріалах справи доказів, не вбачається, що позивач звертався до безпосереднього керівника, або ж до відділу психологічного забезпечення із зверненнями про необхідність надання психологічної допомоги або будь-якої іншої допомоги за для стабілізування морально-психологічного стану.

Щодо посилання на те, що події, які мали місце 27.04.2023, 05.05.2023, та 14.05.2023 року не були приводом призначення службового розслідування, суд зазначає наступне.

Так, суд звертає увагу на положення ч. 4 ст. 26 Дисциплінарного статуту, які визначають особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану, зокрема, передбачають, що у разі, якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

Таким чином, законодавством надано дисциплінарній комісії повноваження на перевірку обставин допущення позивачем ще одного порушення службової дисципліни у межах вже ініційованого службового розслідування, а тому будь-яких порушень вимог чинних нормативно-правових актів з боку відповідача в цій частині судом не встановлено.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень, суд акцентує, що нормами Дисциплінарного статуту Національної поліції України не передбачено обов`язку перед застосуванням більш суворого дисциплінарного стягнення накладати менш суворе.

Право вибору виду дисциплінарного стягнення відповідно до норм Дисциплінарного статуту належить особі, яка проводить службове розслідування, з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.

Окрім того, суд зазначає, що термін "дискреційне повноваження" відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 року на 316-му засіданні заступників міністрів означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у Постанові від 14.03.2017 по справі №21-3063а16 висловила правову позицію: "… суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною третьою статті 2 КАС…".

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані Накази Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1941 від 01.08.2023 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих посадових осіб відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області» та від 08.08.2023 року № 1029 о/с про звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції), - прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, ґрунтовно, та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, позаяк відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак законодавчо передбачені підстави для визнання їх протиправними та скасування, відсутні.

Решта доводів, та заперечень сторін, висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, не є правомірними, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а отже не підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1941 від 01.08.2023 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1029 о/с від 08.08.2023 р.; поновлення ОСОБА_1 в поліції на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, та стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.08.2023р., та до моменту фактичного поновлення на посаді, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко