Справа № 460/23850/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 січня 2024 року м. Рівне №460/23850/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення, податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкову вимогу № 0-1700 від 08.05.2023, рішення про опис майна у податкову заставу № 897/17-00-13-03-08 від 08.05.2023 та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 0-1716-UA0087064 від 19.06.2023.

В обґрунтування позову, вказано, що прийняті контролюючим органом податкова вимога, рішення про опис майна в податкову заставу та податкове повідомлення-рішення не базуються на нормах чинного законодавства України та фактичних матеріалах справи, прийняті не у спосіб, закріплений Податковим кодексом України. Вказала, що ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником, а будівля ферми, яка їй належить на праві приватної власності, використовується безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Таким чином, зазначила, що вказаний об`єкт нежитлової нерухомості відповідно до абзацу ж) пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, а податкова вимога, рішення про опис майна в податкову заставу та податкове повідомлення-рішення контролюючого органу є протиправними та підлягають скасуванню. З наведеного просила задовольнити позов повністю.

Відповідач, у строк встановлений судом, подав відзив на адміністративний позов та вказав, що за фізичною особою ОСОБА_1 обліковується нежитлове приміщення, яке є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно. Згідно спірних рішень податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нараховано контролюючим органом по об`єкту - ферма площею 1514,6 м. кв., що розташований з адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки дана будівля не може використовуватися сільськогосподарським товаровиробником безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, то вказане нежитлове приміщення є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, а пільги передбачені абзацом ж) пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України до нього не застосовуються. Таким чином, спірні податкова вимога, рішення про опис майна у податкову заставу та податкове повідомлення-рішення є правомірними. Беручи до уваги наведене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою суду від 13.10.2023 позовна заява залишалася без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний строк позивач допущені недоліки усунув, відтак позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 15.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Інші заяви по суті спору від учасників справи не надходили.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи стверджено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області.

Судом встановлено, що за даними обліку контролюючого органу станом на 31.12.2022 за ОСОБА_1 рахується податковий борг в загальному розмірі 45438,00 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300).

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: витягом з особистого електронного кабінету ДПС по податку на нерухоме майно позивача.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо суб`єкта станом на 22.05.2017 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) належать на праві власності такий об`єкт нежитлової нерухомості:

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246, будівля Ферми, загальною площею 1514,6 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини також підтверджено копією технічного паспорту на будівлю ферми.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 30.09. 2022 року № 1-1716, від 19.06.2023 № 0-1716-UA0087064, згідно з якими визначило позивачу грошове зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300)" за 2021 рік на суму 45438,00 грн. та за 2022 рік - 49224,50 грн., відповідно.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були надіслані контролюючим органом рекомендованими листами із повідомленням за податковою адресою платника податку ОСОБА_1 .

Крім того, посадовими особами Головного управлінням ДПС у Рівненській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 897/17-00-13-03-08 від 08.05.2023 на виконання якого складено Акт опису майна № 535 від 08.05.2023.

Також, Головним управлінням ДПС у Рівненській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 0-1700 від 08.05.2023, згідно якої вказано платнику про наявність станом на 07.05.2023 податкового боргу у сумі 47036,94 грн., з якого:

45438,00 грн. - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300);

1598,94 грн. - орендна плата з фізичних осіб (код платежу 18010900).

Не погодившись з вищевказаними податковою вимого, рішенням про опис майна в податкову заставу та податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із позовом про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Так, статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з абзацом 2 підпункту ґ) пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України).

Приписами пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З системного аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що у разі наявності об`єкта оподаткування з податку на нерухоме майно, платник податку, зобов`язаний сплатити суму податку обчисленого контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Разом з тим, звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (підпункт «г» пункту 30.9 статті 30 ПК України).

Відповідно до пункту 30.2 статті 30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Перелік податкових пільг, що характеризують об`єкт оподаткування податком на нерухоме майно визначено у пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Системне тлумачення пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України свідчить про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню. Прикладом цього є зокрема те, що така умова як зв`язок об`єкту нерухомості з фактом її використання у своїй діяльності передбачений пунктами "е" та "і", на відміну від пункту "є". Більш того, кожен з визначених підпунктом 266.2.2 буквених пунктів має прив`язку або до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування ("д"), суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу ("е"), сільськогосподарський товаровиробник ("ж"), громадські організації інвалідів та їх підприємства ("з"), релігійні організації ("и")), та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування (непридатна до проживання ("ґ"), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів ("і"), будівлі промисловості ("є") тощо).

Так, відповідно до абзацу ж) пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

З аналізу зазначеної норми права суд дійшов висновку, що законодавець не встановив обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначив належність сільськогосподарському товаровиробнику та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

До аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 01.10.2019 по справі № 0340/1905/18, який відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

За положеннями п.п.14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого інші будівлі (підпункт "є").

Відповідно до пункту 5.3 статті 5 ПК України, інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), будівля ферми відносяться до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127), клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271), який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності.

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами п.п. "ж" п.п.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України є особливість, що характеризує, як суб`єкт (сільськогосподарський товаровиробник), так і об`єкт оподаткування.

Застосовуючи суб`єктно-об`єктний підхід до визначення податкової пільги у п.п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі та належність конкретному суб`єкту-платнику.

Поряд з цим, конструкція згаданих правових норм дозволяє суду застосувати і такий вид тлумачення норм права за обсягом їх правового змісту, як поширювальне тлумачення, в частині об`єкта оподаткування - предмета "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", оскільки норми не містять вичерпного переліку таких об`єктів. Винятком є випадки, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

При цьому, застосовування системного способу тлумачення, який вимагається при застосуванні поширювального тлумачення дозволяє дійти до наступних висновків.

Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі сільськогосподарського призначення не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Обираючи за вихідне поняття "сільськогосподарського призначення", у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом, а й з належністю будівлі сільськогосподарському товаровиробнику.

Оскільки "будівлі сільськогосподарського призначення", які є у складі об`єктів нежитлової нерухомості виступають загальним критерієм визначення об`єкта оподаткування (підпункт "є" підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України), то встановлення пільги шляхом звільнення від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, "будівель сільськогосподарського призначення", що належать сільськогосподарському товаровиробнику (підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України) не свідчить про недостатню чіткість податкового законодавства, оскільки увівши певний загальний критерій "будівлі сільськогосподарського призначення", законодавець визначив спеціальний об`єкт (об`єкти) який звільнено від оподаткування, і зі змісту норми зрозуміло, яких об`єктів стосується така пільга.

При цьому, оскільки саме законодавець приймає рішення про встановлення пільг, то він може в подальшому змінити норму, яка встановлює преференцію, не змінюючи загального критерію, про який йшлося вище.

Отже, підстав для застосування компенсаторних правозастосовних нормативних механізмів - презумпції правомірності рішень платника податку (у даному випадку відповідно підпункт4.1.4 пункту 4.1 статті 4 та пункт 56.21 статті 56 ПК України) не виникає, оскільки немає колізії нормативно-правового регулювання.

Таке застосування вказаної правової норми відповідає принципам рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації (підпункт 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 ПК України), єдиного підходу до встановлення податків і зборів (підпункт 4.1.11 пункту 4.1 статті 4 ПК України) і нейтральності оподаткування (підпункт 4.1.8 пункту 4.1 статті 4 ПК України).

Наданням пільги щодо сплати податку, звільненням від сплати податків, держава має на меті встановлення певного рівня соціального або економічного захисту відповідної категорії платників податків.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб (сільськогосподарських товаровиробників), які є власниками певних об`єктів сільськогосподарського призначення.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.09.2022, основним видом економічної діяльності позивача є 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів.

Вказана обставина також підтверджена Витягом з реєстру платників єдиного податку № 24037 від 31.05.2023.

Так, поняття виробника сільськогосподарської продукції (сільськогос подарський товаровиробник) міститься у ст. 1 Закону України «Про сільсько господарський перепис» від 23 вересня 2008 р.

Виробники сільсько господарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-пра вових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, а також фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які зай маються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифі кацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сіль ськогосподарську худобу і птицю.

Національний класифікатор видів економічної діяльності України ДК 009:2005, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 26 грудня 2005 р. № 375, до сіль ськогосподарської діяльності відносить рослинництво і тваринництво.

При цьому діяльність з перероблення сільськогосподарської продукції зазначений класифікатор відносить не до сільськогосподарської, а до продукції переробної промисловості, крім переробки власновиробленої продукції, що здійснюється безпосередньо у господарстві-виробнику.

Разом з тим, чинне законодавство у Законі України «Про стимулюван ня розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» від 18 січня 2001 р. ототожнює сільське господарство (сільськогосподар ське виробництво) з сільськогосподарською діяльністю, під якою розу міється вид господарської діяльності з виробництва продукції, яка по вґязана з біологічними процесами її вирощування, призначеної для споживання в сирому і переробленому вигляді та для використання на нехарчові цілі.

Отже, сільськогосподарським виробником є фізична або юридич на особа, яка здійснює виробництво і самостійну переробку власно-виробленої продукції рослинництва і тваринництва. Це визначення повґязується лише з виробництвом і переробкою сільськогосподарської продукції незалежно від її подальшої долі (використання у власному господарстві або реалізації).

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 займається вирощуванням грибів, що відповідає виду діяльності зазначеному у Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У ході підприємницької діяльності позивач здійснює реалізацію вирощеної самостійно продукції, що підтверджено виписками АТ КБ «Приватбанк», тобто є сільськогосподарським товаровиробником.

Як вже було встановлено судом, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), будівля ферми відносяться до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127), клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271), який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності.

- Враховуючи наведене, суд вважає, що нерухоме майно яке перебуває у праві власності ОСОБА_1 , а саме будівля Ферми, загальною площею 1514,6 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вважається таким, що не є об`єктом оподаткування відповідно до пп. «ж» пп. 266.2.1 п. 266.2 ст.266 ПК України.

Враховуючи відсутність у позивача об`єкта оподаткування з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300), суд дійшов висновку, щодо визнання протиправними та скасування податкової вимоги № 0-1700 від 08.05.2023 в частині визначення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300) на суму 45438,00 грн., рішення про опис майна у податкову заставу № 897/17-00-13-03-08 від 08.05.2023, в частині стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300) на суму 45438,00 грн. та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 0-1716-UA0087064 від 19.06.2023.

Твердження відповідача про правомірність податкової вимоги у зв`язку із наявністю податкового боргу на момент її формування є безпідставним та відхиляється судом, оскільки підставою для формування вказаного податкового боргу стали протиправні дії контролюючого органу в частині визначення грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно по об`єкту нежитлової нерухомості, що звільнений від оподаткування.

Разом з тим, як зазначено відповідачем у відзиві на позов згідно розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги, Головним управлінням ДПС у Рівненській області відповідно до спірної податкової вимоги було визначено суму податку з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) на суму 1598,94 грн.

Жодних доказів щодо наявності податкових пільг по вказаному податку чи погашення вказаного податкового боргу ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як закріплено у п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивач суму податкового зобов`язання в строки, установлені законом, не сплатив. З метою погашення податкового боргу Головним управлінням ДПС у Рівненській області було правомірно сформовано та надіслано позивачу в порядку, встановленому пунктом 42.2 статті 42 ПК України, податкову вимогу форми "Ф" від 08.05.2023 №0-1700 в частині податку з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) на суму 1598,94 грн.

Таким чином, позовні вимоги у вказаній частині є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Крім того, у ході судового розгляду адміністративної справи суд встановив, що за позивачем обліковується податковий борг на суму 1598,54 грн., а саме: заборгованість зі сплати податку з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900). Доказів сплати податкового боргу до бюджету відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Стаття 67 Конституції України встановлює обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає:

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Як закріплено у п. 89.2 ст. 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Разом з тим, право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, з матеріалів справи, судом встановлено, що станом на 07.05.2023 за позивачем обліковується податковий борг на суму 1598,54 грн., а саме: заборгованість зі сплати податку з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900).

Разом з тим, вказана сума податкового боргу платника податків не надає права застосування податкової застави.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу № 897/17-00-13-03-08 від 08.05.2023, в частині стягнення податкового боргу зі сплати податку з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) на суму 1598,54 грн.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем під час розгляду справи було частково надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи частково було спростовано відповідачем.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень частково обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки судом встановлено частково факт наявності порушеного права позивача з боку відповідача, то поданий позов необхідно задовольнити частково.

За приписами ч.3 ст.139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області форми «Ф» № 0-1700 від 08.05.2023 в частині зобов`язання сплати податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (код платежу 18010300) на суму 45438,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника відділу погашення боргу з фізичних осіб та заборгованості з ЄСВ управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Рівненській області про опис майна у податкову заставу № 897/17-00-13-03-08 від 08.05.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області форми «Ф» № 0-1716-UA0087064 від 19.06.2023.

В задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області форми «Ф» № 0-1700 від 08.05.2023 в частині зобов`язання сплати податкового боргу зі сплати податку з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) на суму 1598,54 грн., відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 4666,78 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 05 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Д.П. Зозуля