Справа № 240/23327/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/23327/23

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 до Військова частина НОМЕР_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 звернулсь до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військова частина НОМЕР_1 , в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення право на яке мав загиблий ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовиць ОСОБА_5 на день його загибелі;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , виплатити ОСОБА_1 , яка також діє і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , грошове забезпечення, право на яке мав загиблий ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовець ОСОБА_5 на день його загибелі, у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 №260, а також допомогу в проведенні поховання у відповідності до постанови Кабінему Міністрів України від 22.05.2000 №829 "Про грошове забезпечення військовослужбовців".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_5 з 2008 року. Згідно рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.12.2013 шлюб розірвано, після розірвання шлюбу прізвище змінила з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . ОСОБА_5 є батьком двох їхніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.01.2023 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в період з 03.12.2013 по день смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отримавши у грудні 2022 року від ІНФОРМАЦІЯ_8 сповіщення сім"ї №28 від 06.10.2022, позивач, у лютому 2023, звернулася до військової частини НОМЕР_1 , у якій проходив службу її чоловік, із проханням виплатити грошове забезпечення, належне її загиблому чоловіку та батьку її дітей, а також компенсацію на поховання. Листом від 10.03.2023 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що відповідно до наданого пакету документів першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 19.10.2022 №1/3649, грошове забезпечення, додаткова винагорода, а також допомога на поховання нарахована та виплачена матері загиблого військовослужбовця - ОСОБА_4 . Вважаючи дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її законні інтиреси, а також інтереси її неповнолітніх дітей, батьком яких є загиблий військовослужбовиць, позивач звернулась до суд.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог ухвали 29.08.2023 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На адресу суду, від військової частини НОМЕР_1 02.11.2023 надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначає, що саме на ІНФОРМАЦІЯ_8 покладався обов"язок щодо обліку, серед іншого, цивільного стану ОСОБА_5 , а враховуючи направлення останнім на адресу відповідача, заяви ОСОБА_4 , яка є матір"ю померлого, до вказаної заяви було додано необхідний пакет документів, військова частина НОМЕР_1 здійснила нарахування та виплату належного, але не отриманого загиблим ОСОБА_5 до дня смерті (загибелі) грошового забезпечення та допомоги в проведені поховання. Зауважує, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 витребувано від відповідача докази.

До суду 29.12.2023 надійшли витребовувані документи.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації, яка вказана у рішенні Коростенського районного суду Житомирської області від 02.12.2013, ОСОБА_1 з 08.03.2008 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 .

Рішенням Коростенського районного суду Житомирської області від 02.12.2013 у справі №280/2454/13-ц шлюб зареєстрований Озерською сільською радою, Брусилівського району, Житомирської області 08.03.2008, актовий запис за №1 між громадяними ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвано. Дитину - дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити з матірю. Після реєстрації шлюбу залишити прізвище позивачу " ОСОБА_1 ".

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 , батьком дитини вказаний ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно довідки про причини смерті №5475 від 05.10.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

Відповідно до сповіщення сім"ї №28 від 06.10.2022, за підписом ТВО начальника першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_1 сповіщено про те, що Ваш чоловік, старший солдат ОСОБА_5 1986 р.н, старший стрілець ІНФОРМАЦІЯ_9, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в району н.п.Нью-Йорк, Донецької обл., внаслідок обстрілу з ПТУР противником, гідно виконувавши свій військовий обов"язок. Залишався вірний присязі, беручи участь в обороні держави та збройної агресії російської федерації. Це сповіщення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством України.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.01.2023 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в період з 03.12.2013 по день смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа №3320 від 10.03.2023 на звернення ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_5 повідомлено, що виплата грошового забезпечення та компенсації на поховання знаходяться у компетенції відповідних міністерств та державних органів, які визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди тощо, та не належать до компетенції військових частин, на які відповідно до положень статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" покладено в першу чергу, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_8 №1/1388 від 24.04.2023, на заяву від 10.04.2023, ОСОБА_1 надано розяснення про те, що питання щодо виплати грошового забезпечення, додаткової винагороди та компенсації на поховання у зв"язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 , вирішує військова частина. Якщо вважаєте, що було порушено Ваші інтереси щодо виплат, маєте право оскаржити рішення або бездіяльніть військової частини в судовому порядку.

На адвокатський запит, відповідачем 15.07.2023 за №14432 надана відповідь, що грошове забезпечення та додаткова винагорода, а також допомога на поховання нарахована та виплача в повному обсязі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_6 матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме: відповідно до наданого пакету документів першим відділенням ІНФОРМАЦІЯ_8 від 19.10.2022 №1/3649 матері ОСОБА_4 на її особистий картковий рахунок відкритий у ПриватБанку.

Позивач, вважаючи порушеними її права та права дітей, звернулась з позовом до суду.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, у ст. 1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до розділу XXX «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженим наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі наказ №260) у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19.10.2022 ОСОБА_4 подана заява до Військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити кошти на поховання та всі належні виплати її сина ОСОБА_5 , на які він мав право на день смерті.

Також, 19.10.2022 до Військової частини НОМЕР_1 подано заява ОСОБА_11 , який відмовляється від усіх належних коштів сина ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 .

Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.10.2022 №221 солдата ОСОБА_5 , старшого стрільця штурмового віділення, штурмового взводу, штурмової роти, штурмового батальйону, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв"язку з вибуховою травмою внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків, у зв"язку зі смертю виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направити облікові документи до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_8. Смерть пов"язана з захистом Батьківщини. Не одружений. Мати: ОСОБА_4 . Виплатити щомісячну премію за особливий внесок у загальні результати служби в розмірі 230% від посадового окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% від посадового окладу, з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років ща жовтень 2022 року. Виплатити допомогу на поховання, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року №829 "Про грошове забезпечення військовослужбовців", у розмірі п"яти прожиткових мінімумів у розрахунку на місяць на одну особу, установлених законом на дату смерті військовослужбовця. Виплатити додаткову винагороду, згідно Постанови КМУ від 28.02.2022 №168, у розмірі 100 000 грн за жовтень 2022 року. Підстава: свідоцтво про смерть від 13.10.2022 Серія НОМЕР_6 .

З матеріалів справи встановлено, що 21.02.2023, 15.07.2023 позивач звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просила відповідача виплатити грошове забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), які належали на день загибелі солдату ОСОБА_5 , грошову допомогу на поховання.

Однак, відповідач відмовив у виплаті позивачу вказаних коштів мотивуючи відмову тим, що грошове забезпечення, додаткова винагорода, а також допомога на поховання нарахована та виплача в повному обсязі матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що при здійснені розгляду звернення позивача, щодо виплати грошового забезпечення, в тому числі одноразових додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_5 , право на які у нього виникло включно до дня його загибелі (смерті), посадовими особами військової частини не приймались до уваги вимоги Цивільного кодексу України.

Так, згідно статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Тобто, позивач мала право звернутися в своїх інтересах та інтиресах неповнолітніх дітей за одержанням грошового забезпечення до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця.

Судом досліджено, надані на вимогу суду, особисті дані з особової справи ОСОБА_5 та встановлено, що в них міститься інформація про дружину: ОСОБА_1 , тел. НОМЕР_7 .

На підставі вище зазначеного правового регулювання спірних правовідносин та з урахуванням фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачем належне, однак не отримане грошове забезпечення та додаткові види виплат, які загиблий військовослужбовець повинен був отримати да день смерті, підлягать виплаті рівними частинами спадкоємцям, а саме: дружині - ОСОБА_1 , доньці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 .

Отже позовні вимоги у частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу грошового забезпечення, на яке мав право, загиблий ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ОСОБА_5 на день його загибелі та зобов"язання вчинити дії щодо нарахування та виплати вказаних коштів, підлягають задоволенню.

Що стосується допомоги в поведенні поховання у відповідності до постанови КМУ від 22.05.2000 №829 "Про грошове забезпечення військовослужбовців", судом встановлено.

Відповідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 р. N 829 військовим формуванням, Державній спеціальній службі транспорту та Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації надавати сім`ям і батькам військовослужбовців, які загинули (померли) під час проходження військової служби, допомогу в проведенні поховання і компенсувати матеріальні витрати на ритуальні послуги та спорудження надгробків у розмірі п`яти прожиткових мінімумів у розрахунку на місяць на одну особу, установлених законом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

За змістом ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.01.2023 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в період з 03.12.2013 по день смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, позивачем у позовній заяві зазначено, що у грудні 2022 року вона отримала від ІНФОРМАЦІЯ_8 сповіщення №28 від 06.10.2023 про смерть чоловіка ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки виконкому Брусилівської селищної ради від 17.10.2022 №983, 10.10.2022 на кладовищі с.Озера, вул.Київська, Житомирського району, Житомирської області, було проведено захоронення загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 .

Отже, зважаючи на те, що позивача не було повідомлено про смерть ОСОБА_5 на день його захоронення, а також відсутність документальних доказів, що ОСОБА_1 понесла витрати на його поховання, суд вважає, як наслідок, відсутні підстави для виплати їй та її дітям допомоги в проведенні поховання та компенсації матеріальних витрат на ритуальні послуги.

Враховуючи наведене, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_8 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_9 ), третя особа: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення право на яке мав загиблий ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовиць ОСОБА_5 на день його загибелі.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , виплатити ОСОБА_1 , яка також діє і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , грошове забезпечення, право на яке мав загиблий ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовець ОСОБА_5 на день його загибелі, у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 №260.

В іншій часині позовних вимог, відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук