Справа № 280/9089/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 січня 2024 року Справа № 280/9089/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахунок стажу позивача, що проведений на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі № 280/6964/22;

скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 24.07.2023 № 80 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу, починаючи з 13.09.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.09.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення від 05.10.2022 №80 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмова аргументована тим, що до загального стажу роботи не включено період з 15.05.1991 по 22.07.1991, оскільки відсутня назва підприємства при прийнятті на роботу. А також, до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано період роботи згідно з довідкою від 22.09.2022 № 13/178, оскільки в довідці відсутня розбивка по постановам, які діяли на той час. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі № 280/6964/22 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 05 жовтня 2022 року № 80 та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 вересня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. На виконання судового рішення у справі № 280/6964/22 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області переглянуло заяву позивача та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії від 24.07.2023 № 80. Однак, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при виконанні судового рішення не зарахувало позивачу до стажу роботи за Списком №2 періодів з 01.09.1983 року по 09.07.1986, з 10.07.1986 по 19.11.1986, з 06.08.2003 по 02.01.2014. З рішенням відповідача 1 щодо відмови від 24.07.2023 № 80 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивач не згоден, вважає відмову протиправною та такою, що порушує його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення та виклику сторін. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області докази, а саме засвідчений належним чином розрахунок стажу ОСОБА_1 , що проведений на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі № 280/6964/22.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що на час подання позовної заяви у справі 280/9089/23 існувало рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 по справі 280/6964/22, (набуло чинності 23.05.2023). Таким чином, у справі № 280/9089/23 та у справі № 280/6964/22 предмет спору хоча і є дещо відмінними, проте предмет адміністративних справ є тотожним, оскільки позивач, звертаючись до суду з цим позовом, фактично оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 80 від 05.10.2022 прийнятого за результатом заяви від 29.09.2022. Отже, сторони, підстави та предмет в вищевказаних адміністративних справах є однаковими. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вважає, що протиправних дій відносно позивача не вчиняло рішення про відмову в призначенні пенсій не приймало, розрахунку стажу не здійснювало тому позовні вимоги позивача відносно Головного управління ПФУ в Запорізькій області є безпідставними. З огляду на викладене, вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 по справі № 280/6964/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву позивача від 29 вересня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до страхового стажу зараховано період роботи з 15.05.1991 по 22.07.1991, до пільгового стажу - період з 21.08.1991 по 24.10.2000 та винесено рішення про відмову в призначенні пенсії від 24.07.2023 №80 через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2 12 років 6 місяців. В рішенні про відмову у призначенні пенсії розраховано стаж позивача, який склав: страховий стаж 29 років 1 місяць 20 днів, пільговий стаж за Списком № 2 9 років 2 місяці 5 днів. З огляду на викладене вище, та враховуючи норми пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 були відсутні, про що складено рішення. З огляду на викладене, вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту.

29 вересня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок), заяви, які подаються особами, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію, за місцем проживання.

Пунктом 4.2 вказаного Порядку визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку заява про призначення пенсії з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №80 від 05.10.2022, позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного загального та пільгового стажу роботи, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначено, що необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком за Списком № 2 становить не менше 29 років, необхідний пільговий стаж 12 років 6 місяців. Водночас, страховий стаж позивача становить 28 років 11 місяців 11 днів, пільговий стаж відсутній, оскільки пільгова довідка від 22 вересня 2022 року № 13/178 не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також відсутні атестації робочих місць за даний період. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 15 травня 1991 року по 22 липня 1991 року, оскільки відсутня назва підприємства при прийнятті на роботу.

Не погоджуючи із підставами прийнятого рішення, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року у справі №280/6964/22, яке набрало законної сили 23.05.2023, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05 жовтня 2022 року №80, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 вересня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення в адміністративній справі №280/6964/22. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 по справі № 280/6964/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву позивача від 29.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №80 від 24.07.2023, позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2 12 років 6 місяців.

Відповідно до рішення №80 від 24.07.2023 вік заявника 55 років, необхідний страховий стаж визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років (з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року не менше 29 років). Страховий стаж особи становить 29 років 1 місяць 20 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 12 років 6 місяців. Пільговий стаж особи становить 9 років 2 місяці 5 днів. За результатами розгляду документів, згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 по справі № 280/6964/22 до страхового стажу зарахований період роботи з 15.05.1991 по 22.07.1991, до пільгового стажу зарахований період з 21.08.1991 по 24.10.2000.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон №1058-VI на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків (з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Як вказує Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне тільки за відсутності трудової книжки, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 10.07.1986 підтверджується, що позивач працював:

06.08.2003 прийнят на посаду електрогазозварника 5 розряду в ВАТ «Запорізький Втормет» (наказ №35 від 06.08.2003);

за результатами атестації має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 (наказ №41 від 23.04.2002);

за результатами атестації має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 (наказ №91 від 08.06.2007);

21.09.2010 товариство перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Запорізький Втормет» (наказ №59/1-к від 22.09.2010);

01.04.2011 переведений у ремонтно-технічному цеху газозварником 5 розряду (наказ №2 від 01.04.2011);

01.02.2013 переведений в Запорізький цех газозварником 5 розряду (наказ №4 від 01.02.2013);

01.04.2013 переведений в Запорізький цех електрогазозварником 5 розряду (наказ №17 від 01.04.2013);

за результатами атестації робочих місць має право на пенсію за Списком №2 (наказ №91 від 08.06.2007);

за результатами атестації робочих місць має право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 (наказ №51/01 від 21.06.2013);

02.01.2014 звільнений за скороченням штату ст.40 п.1 КЗпП України (наказ №55-к від 31.12.2013).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №80 від 24.07.2023, позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2 12 років 6 місяців.

З розрахунку стажу позивача по пенсійній справі №80 судом установлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не зараховано період роботи позивача з 06.08.2003 по 02.01.2014 до пільгового стажу роботи за Списком № 2, однак відповідач 1 ні у відзиві на позовну заяву, ні в оскаржуваному рішенні не зазначив причин не зарахування вказаного періоду роботи позивача до його пільгового стажу.

Суд зазначає, що із наведених записів у трудовій книжці можливо встановити період, протягом якого позивач перебував у трудових відносинах; місце роботи та посаду; відомості про переведення; підставу звільнення; документи (накази), на підставі яких здійснено записи у трудовій книжці.

Суд повторює, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках, а саме за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Крім того, відомості щодо періодів роботи позивача, зазначені у трудовій книжці, відповідачами під сумнів не ставляться. Також не спростовано й факт зайнятості позивача на посаді, що передбачена Списком №2.

Разом з цим, трудова книжка позивача не містить відомостей про роботу з неповним робочим днем за спірний період.

Також суд зазначає, що пенсійним законодавством не передбачено обов`язку особи подавати безпосередньо накази про атестацію робочих місць на підприємстві.

Суд звертає увагу, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у період з 06.08.2003 по 02.01.2014 за Списком №2, що надає право на включення вказаного періоду до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, періоди роботи позивача, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах підтверджуються належним чином у відповідності до норм законодавства України. Жодних законних підстав для відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу позивача, який враховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, немає.

Вищезазначене свідчить, що позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження спірного пільгового стажу за Списком № 2.

Суд звертає увагу, що згідно ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяв громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Крім того, п.4.1, п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначень (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Гарантується, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п.3.3 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок) орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу 1 цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Згідно п. 4.2 Порядку орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2018 року в справі №127/9055/17 не заперечуючи проти права органів, що призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформления у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, зазначив, що таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 672/914/16-а, від 11.07.2019 у справі №127/1849/17 та від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

Крім того, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17.

Оцінюючи спірні правовідносини суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо). Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 06.08.2003 по 02.01.2014, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача 1 зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи позивача з 06.08.2003 по 02.01.2014.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №80 від 24.07.2023.

Крім того, судом установлено, що з урахування спірного пероду роботи з 06.08.2003 по 02.01.2014 у позивача наявний стаж роботи, що дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 згідно ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», набув право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, оскільки досяг відповідного віку 55 років, має у наявності страховий стаж не менше 29 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, враховуючи спірний період.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 передбачено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Таким чином, наразі органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України України в Дніпропетровській області та за результатом її розгляду прийнято рішення №80 від 24.07.2023. Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у цьому спорі є органом, що призначає пенсію.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.10 зазначеного Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Тобто, в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу пенсії були делеговані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom), п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

За приписами частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги позивача шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 06.08.2003 по 02.01.2014 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати виникнення права на пенсію - 13.09.2022.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати зі сплати судового збору, документально підтверджені у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №80 від 24.07.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи ОСОБА_1 з 06.08.2003 по 02.01.2014 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати виникнення права на пенсію - 13.09.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова