Справа № 300/6397/21
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" січня 2024 р. справа № 300/6397/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про поновлення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, також - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2013 по 2021 роки, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки передбаченої частиною 4 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Мінітрів України від 01.08.2012 №702, за період з 2013 по 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 провадження в адміністративній справі № 300/6397/21, зупинено до закінчення воєнного стану в Україні.

02.01.2024 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 300/6397/21, яке мотивоване тим, що позивач по справі не перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, яке не передбачає явку позивача та представника відповідача до суду для участі в судовому засіданні.

Суд, розглянувши вищенаведену заяву позивача про поновлення провадження, оцінивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріалами, зазначає наступне.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України "Про правовий режим воєнного стану" №389-VIII від 12.05.2015 року (надалі по тексту також Закон №389-VIII).

Так, статтею 1 Закону №389-VIII визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 9 Закону №389-VIII, в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі статті 122 вищевказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Крім того, питання здійснення правосуддя в умовах воєнного стану регламентовано статтею 26 Закону "Про правовий режим воєнного стану".

Так, відповідно до частини 1 статті 26 Закону №389-VIII правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (частина 2 статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

У відповідності до частин 3, 4 статті 26 Закон №389-VIII уразі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Таким чином, суди в умовах воєнного стану здійснюють правосуддя, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Суд зазначає, що пунктом 5 частини першої статті 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, підставою для зупинення провадження у справі стало те, що згідно Указу Президента України за №64/2022, №133/2022, № 259/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року.

При цьому, згідно статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" (структура Збройних Сил України) організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Статтею 5 Закону України "Про Збройні Сили України" (комплектування Збройних Сил України) визначено, що особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Військове формування, в розумінні приписів статті 1 Закону України "Про оборону України", - це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Положеннями статті 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Слід окремо наголосити, що за змістом статті 5 Закону України "Про Збройні Сили України", статті 1 Закону України "Про оборону України" та статті 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" законодавець визначає приналежність до "складу" Збройних Сил України або інших збройних формувань лише військовослужбовців, тобто фізичних осіб, тоді як територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, є органом військового управління.

Системний аналіз коментованих вище положень свідчить про відсутні підстави для продовження зупинення провадження у справі у зв`язку із введенням воєнного стану, оскільки положення пункту 5 частини 1 статті 236 КАС України стосуються виключно фізичних осіб та не можуть бути застосовані у відношенні до юридичних осіб, які можуть діяти через представників.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Відтак, зупинення провадження в адміністративній справі до закінчення військового стану не відповідає як завданню адміністративного судочинства, так і змісту та меті пункту 5 частини першої статті 236 КАС України, а також суперечить частині другій статті 64 Конституції України, відповідно до якої право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що, станом на 05.01.2024, в період дії воєнного стану в штаті Військової частини НОМЕР_1 відсутній спеціаліст або інша посадова особа, яка може забезпечити представництво в суді як суб`єкта владних повноважень чи залучення усіх фахівців із знанням у галузі права до виконання обов`язків, пов`язаних із обороною України, захистом її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності в наслідок збройної агресії російської федерації.

За приписами частини 1 статті 237 КАС України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Частинами 2 та 3 статті 237 КАС України передбачено, що з дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

З врахуванням наведеного, суд уважає за необхідне поновити провадження у справі №300/6397/21 та продовжити розгляд справи зі стадії, на якій його було зупинено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 237, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивача про поновлення провадження в адміністративній справі 300/6397/21 від 02.01.2024 - задовольнити.

Поновити провадження в адміністративній справі № 300/6397/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала, окремо від рішення суду, не оскаржується та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Микитин Н.М.