Справа № 160/10103/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/10103/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року

у справі № 160/10103/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Чечелівському районі, у якому просила:

- визнати дії Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Чечелівському районі стосовно позивачки, яка зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , неправомірними в частині відміни соціальної пільги;

- зобов`язати Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у Чечелівському районі відновити позивачці податкову соціальну пільгу за користування житлово-комунальними послугами з 01.01.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі № 160/10103/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено:

- визнано протиправними дії Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо припинення надання позивачці як учаснику війни пільг, установлених частиною першою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язано Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (вул. Трудова, 1А, м. Дніпро, 49068, ) відновити з 01.01.2022 надання позивачці як учаснику війни пільг, установлених пунктами 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом зазначено, що з 19.03.2019 частина 6 статті 14 Закону №3551-XII втратила чинність та застосуванню не підлягає, внаслідок чого при наданні пільг учасникам війни не враховується умова, яка передбачена цією нормою, зокрема, що розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців має не перевищувати величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відтак, суд вказав про наявність у позивачки права на отримання соціальних пільг у розмірі не меншому ніж той, який існував до внесення змін Законом №76-VIII від 28.12.2014 до статті 14 Закону №3551. Таким чином, суд вважав, що позивачка має право на отримання пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пунктами 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учасник війни. Разом з тим, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивачки є визнання протиправними дій Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо припинення надання позивачці як учаснику війни пільг, установлених частиною першою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради відновити з 01.01.2022 надання позивачці як учаснику війни пільг, установлених пунктами 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року у справі № 160/10103/22 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №160/10103/22 за позовом ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження у виконавчому листі, виготовленому Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/10103/22, а саме: боржника Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради () на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ().

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі № 160/10103/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що позивачка до 31.12.2021 мала право на пільги, передбачені ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак з 01.01.2022 позивачці правомірно припинено надання пільг, адже її середньомісячний дохід за попередні шість місяців перевищував величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачка 31.07.1930 року народження має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 .

18.02.2022 позивачка звернулась до Правобережного управління соціального захисту населення з заявою, в якій просила надати обґрунтування припинення надання їй пільг на житлово-комунальні послуги.

Листом від 28.02.2022 №14-17/0-1/09-22 Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повідомило позивачку про те, що з 01.01.2022 по 31.12.2022 вона не має права на пільги з оплати житлово-комунальних послуг, тому що її середньомісячний дохід (пенсія) за попередні шість місяців перед 01.01.2022 перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Позивачка не погодилась з такою позицією відповідача, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4, 5, 6 частини першої статті 14 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII) учасникам війни надаються такі пільги, зокрема:

- 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

- 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю);

- 50-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Згідно з частиною другою статті 14 Закону №3551-XII пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам війни та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

У відповідності до частини третьої статті 14 Закону №3551-XII площа житла, на яку нараховується 50-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що учасникам війни надаються відповідні пільги на житло.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивачка як учасник війни до 31.12.2021 користувалась, визначеними ст.14 Закону № 3551-XII пільгами: 50-типроцентною знижкою плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством та 50-процентною знижкою плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

18.02.2022 позивачка звернулась до Правобережного управління соціального захисту населення з заявою, в якій просила надати обґрунтування припинення надання їй пільг на житлово-комунальні послуги.

В свою чергу, листом від 28.02.2022 №14-17/0-1/09-22 Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повідомило позивачку про те, що з 01.01.2022 по 31.12.2022 вона не має права на пільги з оплати житлово-комунальних послуг, тому що її середньомісячний дохід (пенсія) за попередні шість місяців перед 01.01.2022 перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII статтю 14 Закону №3551 було доповнено частиною шостою, яка передбачала, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проте в подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 частину шосту статті 14 визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Конституційний Суд України в рішенні від 18.12.2018 №12-р/2018 зазначив, що встановивши у частині шостій статті 14, частині другій статті 16 Закону №3551-XII умову для отримання окремих пільг, держава переклала обов`язок щодо соціального захисту учасників війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на членів їхніх сімей, що не відповідає суті конституційних гарантій щодо забезпечення соціального захисту цих осіб. Такий підхід нівелює позитивний обов`язок держави щодо соціального захисту вказаних осіб та членів їхніх сімей у розумінні частини п`ятої статті 17 Конституції України.

Конституційний Суд України вважав, що забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них частиною першою статті 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону №3551-XII, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави.

При цьому, Конституційний Суд України вказаним рішенням від 18.12.2018 №12-р/2018 відтермінував на три місяці втрату чинності частиною шосту статті 14 Закону №3551-XII з метою відновлення державою попереднього рівня соціального захисту учасників війни або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг, виділення коштів у Державному бюджеті України, та внесення відповідних зміни до законів України.

Таким чином, з 19.03.2019 частина шоста статті 14 Закону №3551-XII втратила чинність та застосуванню не підлягає.

Натомість, як правильно встановив суд першої інстанції, рішення Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 не враховано при розгляді звернення позивача щодо відновлення права на отримання пільг по оплаті житлово-комунальних послуг.

При цьому, колегія суддів зазначає, що нормативно-правових актів щодо відновлення попереднього рівня соціального захисту учасників війни або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг, встановлених Законом №3551-XII, на виконання рішення Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 Верховною Радою України не приймалось.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про наявність у позивачки права на отримання соціальних пільг у розмірі не меншому ніж той, який існував до внесення змін Законом №76-VIII від 28.12.2014 до статті 14 Закону №3551, а отже позивачка має право на отримання пільг, що визначені пунктами 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учасник війни.

Натомість, доводи скаржника про те, що з 01.01.2022 позивачці було правомірно припинено надання пільг, оскільки її середньомісячний дохід за попередні шість місяців перевищував величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, є безпідставними.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом відновлення порушеного права позивачки є визнання протиправними дій Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо припинення надання позивачці як учаснику війни пільг, установлених частиною першою статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язання Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради відновити з 01.01.2022 надання позивачці як учаснику війни пільг, установлених пунктами 4, 5 частини першої статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Аргументи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі № 160/10103/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко