Справа № 240/18057/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/18057/23

категорія 112030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши заяву про самовідвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління соціального захисту населення Богунського району м. Житомира про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2023, головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/18057/23 визначено суддю Семенюка М.М.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 про повернення позовної заяви скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 самовідвід судді Семенюка М.М. задоволено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023, головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/18057/23 визначено суддю Попову О.Г.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 прийнято справу №240/18057/23 до провадження суддею Поповою О.Г.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 самовідвід судді Попової О.Г. задоволено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023, головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/18057/23 визначено суддю Гуріна Д.М.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 справа 240/18057/23 прийнята до провадження суддею Гуріним Д.М.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позову.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 самовідвід судді Гуріна Д. М. задоволено.

За протоколом автоматизованого розподілу від 14.12.2023 для розгляду даної справи головуючим суддею визначено Шимоновича Р. М.

Ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 прийнято до провадження адміністративну справу № 240/18057/23, залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення її недоліків - 10 днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

21.12.2023 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Шимоновича Р. М.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023, головуючим суддею для розгляду питання щодо відводу в адміністративній справі №240/18057/23 визначено суддю Шуляк Л.А.

Ухвалою судді Шуляк Л.А. від 22.12.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шимоновича Р. М. відмовлено.

Ухвалою суду від 25.12.2023 самовідвід судді Шимоновича Р.М. задоволено.

За протоколом автоматизованого розподілу від 27.12.2023 для розгляду даної справи головуючим суддею визначено Нагірняка М.Ф.

Ухвалою суду від 28.12.2023 прийнято справу №240/18057/23 до провадження суддею, а ухвалою суду від 29.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позову.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Нагірняка М.Ф. від розгляду адміністративної справи №240/18057/23, яка обґрунтована тим, що суддя Нагірняк М.Ф. чинить перепони для своєчасного законного розгляду його позову від 22.06.2023, не виконує завдань адміністративного судочинства. Суддя Нагірняк М.Ф. не враховуючи постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023, не витребовуючи докази у відповідачів згідно додатку 1 до позовної заяви від 22.06.2023, порушуючи рівність сторін, має достатньо доказів від позивача - для відкриття загального провадження ч. 6 ст. 77 КАС України, але не відкрив, а тому він не є незалежним. Зазначає, що позивач не має довіри йому та вважає, що суддя Нагірняк М.Ф. є продовжувачем намірів "самовідведених адвокатів відповідачів", свідомо чинить перешкоди негайному поновленню конституційного права, адже має відкрити загальне провадження у справі з викликом сторін, відповідно до вимог ст.ст. 5-6, ч. 4 ст. 12, ст. 257 КАС України, а суддя сприяє відповідачам в уникненні поновлення прав позивача, не враховує захворювання та вік позивача-інваліда 2 групи, не знайомий зі ст. 12-13 Конвенції про захист прав інвалідів. Зауважив, що позивач не погоджується з процесуальними діями судді, а також проти позбавлення його матеріального та процесуального права, навмисного продовження безмежного свавілля відповідачів, яких невиконанням вимог ст.6, 12, 77, 80, 257 КАС України захищає і заохочує суд.

Розглянувши зазначену заяву, суддя Нагірняк М.Ф. дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, про що постановив ухвалу від 02.01.2024.

Частинами 3 та 4 статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, адміністративну справу №240/18057/23 на підставі розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 №1 було передано для визначення в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України, судді, який здійснюватиме розгляд заяви про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024, суддею, яка буде вирішувати питання про відвід головуючого судді Нагірняка М.Ф. від розгляду адміністративної справи №240/18057/23, було визначено суддю Майстренко Н.М.

Згідно з частиною 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 статті 40 КАС України передбачено, що вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вказані приписи, суд розглядає заяву про відвід в порядку письмового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 12 ст. 40 КАС України).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нагірняка М.Ф. від розгляду адміністративної справи №240/18057/23 та зазначені в ній мотиви для відводу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з нормами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Підстави для відводу судді визначено частиною першою статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Відтак, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Слід підкреслити, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 слідує, що позивач в якості підстави для відводу судді Нагірняка М.Ф. зазначає про його незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді, що відповідно до положень КАС України не може бути підставою для відводу судді.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

В контексті наведеного суд відмічає, що факт незгоди стороною з процесуальними діями судді не є тією підставою, що викликає сумніви в упередженості судді.

Крім того, суд звертає увагу, що статтями 36 та 37 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді. Наведена позивачем у заві про відвід обставина не передбачена КАС України, як підстава для відводу судді, та є оціночним судженням, тому у жодному випадку не може свідчити про наявність у судді певної зацікавленості, упередженості або необ`єктивності.

Суд також зазначає, що аргументи, якими мотивовано заяву про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення суддею Нагірняком М.Ф. неупередженості.

На думку суду, доводи, викладені у заяві, жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених частиною першою статті 36 КАС України підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Нагірняка М.Ф. від розгляду адміністративної справи №240/18057/23, а тому у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Нагірняка М.Ф. - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя Н.М. Майстренко