Справа № 320/31280/23
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2024 року 320/31280/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Балаклицького А.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніспорт» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніспорт» (04201, м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, 35, ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.07.2023 №2, від 13.07.2023 №2 та від 13.07.2023 №2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що висновки щодо порушення податкового законодавства позивачем, відображені в акті перевірки, ґрунтуються на непідтверджених даних відповідача про нереальність здійснених позивачем господарських операцій. Таким чином, на думку позивача, висновки акту перевірки не можна вважати достовірними, всебічними і об`єктивними, а податкові повідомлення-рішення законними.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 06.11.2023.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вимоги позивача є безпідставними і не підлягають задоволенню, відповідач під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13.07.2023 року діяв на підставі та у межах повноважень, наданих законодавством України. Просив у задоволенні позову відмовити

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

На підставі клопотання представника позивача від 06.11.2023 року, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІСПОРТ» є суб`єктом господарювання, що зареєстровано 03.12.2019 за №0044356. Основний вид діяльності є оптова торгівля одягом і взуттям (46.42).

Відповідно до Рішення ДПС України «Про результати розгляду скарги» від 14.04.2023 №9204/6/99-00-06-01-05-06 та наказу ДПС України від 11.05.2023 №343, на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України, наказу від 18.05.2023 №2450-п, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЮНІСПОРТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість у порядку контролю за правильністю висновків актів документальних позапланових перевірок ТОВ «ЮНІСПОРТ» () від 08.07.2021 №52867/26-15-07-02- 01-17/43380577 та від 05.01.2023 №349/26-15-07-02-01-03/43380577, за результатами якої складено акт від 09.06.2023 №43788/26-15-07-02-01-03/43380577.

Актом перевірки зафіксовані наступні порушення:

-п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого завищене від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 1540211 грн., в тому числі: за квітень 2021 року на суму 1540211 грн.

-п.189.1 ст.189, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевіряється, на загальну суму 1865473 грн., в тому числі: за квітень 2021 року на суму 1865473 грн.

-п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в частині: відсутності реєстрації зведених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 3398791 грн., в тому числі: за квітень 2021 року на суму 3398791 грн

На підставі зазначеного Акту №43788, Головним управлінням ДПС у м. Києві 13.07.2023 були прийняті податкові повідомлення-рішення №2 про зменшення розміру від`ємного значення з ПДВ за квітень 2021 року на суму 1540211,00 грн., №2 про збільшення суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в частині використання залишків товарів по операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, на загальну суму 2331841,00 грн. (за основним платежем 1865473,00 грн. та за штрафними санкціями 466368,00 грн.), №2 про застосування штрафних санкцій з ПДВ у сумі 3400,00 грн.

Товариство не погодилось із висновками, викладеними в акті перевірки, вважає, що перевірка була проведена без додержання норм податкового законодавства, а висновок акту таким, що не відповідає дійсності та, відповідно до п.86.7 ст.86 ПК України, ТОВ «ЮНІСПОРТ» були надані заперечення на акт перевірки до ГУ ДПС у м. Києві.

Відповідач розглянув заперечення на акт перевірки та повідомив ТОВ «ЮНІСПОРТ» листом від 07.07.2023 №26071/1/26-15-07-02-01-09 про те, що висновки акту документальної виїзної позапланової перевірки залишаються незмінними, а заперечення-без задоволення.

Незгода позивача із прийнятими рішеннями зумовила його звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Відповідно до ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II ПК України.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у чому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Таким чином, іншим визначеним законодавством обов`язковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. За таких умов наявність належним чином оформлених первинних документів з приводу проведення певної господарської операції не може розглядатись як безумовне підтвердження наявності у платника податку права на формування витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту з податку на додану вартість по відповідних господарських операціях.

Отже,правомірність формування платником відповідних показників бухгалтерського та податкового обліку має оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.

З метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентом. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (робіт, послуг) в межах господарської діяльності.

Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 №375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.

Так, перевіркою встановлено порушення п. 189.1 ст.189, п. 198.1, п. 198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, а саме: ТОВ «ЮНІСПОРТ» занижено податок на додану вартість та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за квітень 2021 року, у зв`язку з не підтвердженням первинними документами.

За змістом частини другої ст. 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що наданими до перевірки документами не підтвердження зберігання товару на складі та пов`язаних з цим господарських операціях.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, не погоджується із такими висновками контролюючого органу, з огляду на наступне.

Так, в Акті перевірки, посадовою особою контролюючого органу зазначається, що до перевірки не було надано документальне підтвердження стосовно відповідальних за здійснення господарської операції (зберігання та відпуск товарно-матеріальних цінностей на складі за адресою м. Херсон, Миколаївське шосе, 5км.)

Позивач стверджує, що копії наказів відповідальних осіб та штатні розписи, були надані до попередньої перевірки, яка проводилась в період з 21.12.2022року по 30.12.2022 року, що відображено в Поясненні №28, яке ТОВ «ЮНІСПОРТ» надавало 30.12.2022р.

Проте, в період перевірки, яка проводилась з 25.05.2023 по 02.06.2023 року, результати якої оскаржуються у даній справі, вказані документи не витребовувались.

Щодо не надання інформації та документального оформлення оприбуткування товарів у бухгалтерському та складському обліку, не наведені відповідні умови поставки при їх відвантаженні, транспортуванні, то, як стверджує позивач, вказані документи були надані в оригіналах до ознайомлення представнику контролюючого органу Мамочкіну С.М. під час виїзної перевірки, яка проводилась за місцезнаходженням ТОВ «ЮНІСПОРТ» 01.06.2023 року (надавались договори з постачальниками, видаткові накладні та ТТН). Дана перевірка та огляд документів проводилась в присутності представника ТОВ «ЮНІСПОРТ». Оскільки, інформація при ознайомленні не було взята до уваги при складанні Акту, ТОВ «ЮНІСПОРТ» надав до своїх заперечень копії вказаних документів.

Доводи відповідача про ненадання документів, які свідчать про відрядження посадових осіб за місцем розташування складу, а саме м. Херсон, Миколаївське шосе, 5км, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані документи не запитувались у позивача під час перевірки.

Разом з тим, як стверджує позивач і не спростовано відповідачем, посадові особи, які були матеріально- відповідальними за збереження товару, фактично проживали в місті Херсон, а тому документів про відрядження, як таких бути не могло. Більше того, між ТОВ «ЮНІСПОРТ» та вказаними особами були укладені трудові договори із зазначенням місця здійснення їх трудової діяльності. Копії зазначених договорів долучені до матеріалів справи.

Крім того, на підтвердження реальності здійснення господарських правовідносин із ПП «Аграрія-Південь», позивачем було надано до перевірки договір оренди складського приміщення, акти надання послуг оренди, платіжні документи про сплату оренди, а також акти на компенсацію електроснегрії, що на думку суду, свідчить про фактичну діяльність ТОВ «ЮНІСПОРТ» за адресою складу та реальність господарських операцій з орендодавцем.

Згідно з абз. 7 ст. 6 Господарського кодексу України одним із загальних принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади, їх посадових осіб у господарські відносини.

Спростовуючи твердження в Акті про відсутність товарних запасів на складі, відповідач посилається на фото у кількості 2 штук, при цьому, як стверджує позивач і не спростовано належними і допустимими доказами відповідачем, що вказані фото були надані до контролюючого органу, з метою підтвердження того, що діяльність на складі могла здійснюватися без залучення додаткової техніки, засобів і т.д., оскільки склад був оснащений стелажами. А відсутність товару на стелажах пояснюється тим, що фото зроблені вже після деокупації м. Херсон.

Щодо розбіжностей між даними бухгалтерського та податкового обліку у кількості реалізованих товарів, суд зазначає, що позивачем надавались пояснення стосовно цього питання у відповіді 02-06/2023 від 02.06.2023, та зазначалось, що вартість товарів, які були реалізовані в квітні 2021 року склала 5 167 994,79 грн з ПДВ.

Тобто, 4 306 662,29 грн. без ПДВ і 861 332,50 грн. податку на додану вартість. Вказане підтверджується звітом Аналіз рахунку 702 Дохід від реалізації. Собі вартість реалізованих товарів склала 4 279 719,82 грн. без ПДВ.

Структура зобов`язань з ПДВ (Аналіз рахунку 702):

63 253,46 грн. Податкові зобов`язання попередніх періодів. Тобто, податкові накладні виписані на попередню оплату за товар. На суму 379 520,78 грн. з ПДВ, що підтверджується звітом Аналіз рахунку 361 і Звіт по проводках за квітень 2021 рах. 6811.

798 079,04 грн. Податкові зобов`язання поточного періоду, зареєстровані в ЄРПН та відображено в Податковій декларації за квітень 2021р. На суму 4 788 474,01 грн. з ПДВ. Тобто, 3 990 420,00 грн. без ПДВ, що відображено в Декларації.

Перелік податкових накладних на попередні оплати: від 26.06.2020 №56 на суму

72975.59 грн., від 22.07.2020 №27 на суму 50312,32 грн., від 14.08.2020 №25 на суму 106020,80 грн., від 25.08.2020 №36 на суму 30302,90 грн., №39 на суму 36573,60 грн., №38 на суму 36573,60грн, від 28.08.2020 №46 на суму 25173,50 грн., від 26.10.2020 №218 на суму 40368,13 грн., від 12.11.2020 №127 на суму 7915,32 грн., від 25.11.2020 №217 на суму 40572,29 грн., №223 на суму 20780,93 грн., №219 на суму 9895,68 грн., від 09.12.2020 №63 на суму 100599,35 грн., від 24.12.2020 №196 на суму 21172,61 грн., №195 на суму 19408,22 грн., від 05.01.2021 №2 на суму 71449,44 грн.

Отже, у перевіряємому періоді складання зведених податкових накладних з урахуванням сум податків, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною не здійснювалося, так як у перевіряє мий період не було перевищення бази оподаткування над фактичною ціною. Крім того, у перевіряє мий період випадків знищення (утилізації) ТМЦ не відбувалося.

Відповідач в акті перевірки наголошує на ненаданні документів щодо проведення інвентаризації за період, що перевіряється.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що документи стосовно проведеної інвентаризації надавалися перевіряючим, які проводили попередню перевірку з 21.12.2022року по 30.12.2022 рік. Даний факт підтверджується відповіддю ТОВ «ЮНІСПОРТ» №26 від 27.12.2022 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи, покладені ГУ ДПС у м. Києві в основу висновків Акту перевірки та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13.07.2023 року, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом.

Висновки відповідача по суті ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах, з огляду на що висновки Акту перевірки не можуть бути підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства за відносинами із зазначеним контрагентом та підставою для прийняття спірних рішень.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Таким чином, в Акті перевірки не наведено жодних обставин та не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій із вказаним вище контрагентом цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

У той же час , позивачем надано сукупність первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують виконання такого роду операцій, у т.ч. договори, первинні документи, акти приймання-передачі, які у сукупності не дають підстав для сумніву щодо фактичного здійснення спірних операцій, підстав для висновку про нездійснення спірних операцій контрагентом позивача та про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод.

У даному випадку у суду відсутні правові підстави для висновку про юридичну дефектність наданих під час розгляду справи документів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, а тому адміністративний позов слід задовольнити.

У відповідності до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 26840,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №19263 від 05.09.2023 року.

В зв`язку із задоволенням позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 26840,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.07.2023 №2, від 13.07.2023 №2 та від 13.07.2023 №2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніспорт» (04201, м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, 35, ) сплачений судовий збір у розмірі 26840,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Балаклицький А. І.