Справа № 360/7050/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/7050/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду з Верховного Суду на новий розгляд надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати пункт 5 рішення Міністерства оборони України від 27.05.2021 № 81, виражене у формі протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у відповідності до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є особою з інвалідністю III групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. Проходив військову службу в лавах Збройних Сил СРСР у період з 01.11.1987 по 13.12.1989, з яких з 11.07.1988 по 13.02.1989 приймав участь у бойових діях в республіці Афганістан у складі діючої армії, що підтверджується військовим квитком від 30.10.1987.

На 9 сторінці військового квитка позивача міститься відмітка ВК Сєвєродонецького ГВК про наявність контузії головного мозку у 1988 році, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Архівною довідкою Центрального архіву Міноборони Росії від 20.06.2017 № 6/3/0-373 підтверджується, що водій в/ч пп НОМЕР_1 (Хайратон РА) рядовий ОСОБА_1 , 03 листопада 1988 року отримав легку контузію, струс головного мозку, у зв`язку з чим перебував на лікуванні в/ч пп НОМЕР_2 (ВПГ Пули - Хумри РА) з 03.11.1988 по 16.11.1988. Після лікування вибув до частини з поліпшенням без зміни категорії гідності. Причинний зв`язок: контузія, отримана при виконанні обов`язків військової служби. Причини та обставини: травму отримано 03.11.88 р. під час виконання бойового завдання в ДРА.

07.04.2014 під час первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено III групу інвалідності з 07.04.2014 внаслідок поранення, контузії, так, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії на строк до 01.05.2015.

В подальшому, при повторному огляді МСЕК було підтверджено III групу інвалідності (довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 157215 від 24.03.2015, довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 509114 від 21.03.2017, довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 142940 від 31.03.2020 - безстроково).

У зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, позивач звернувся до Міністерства оборони України через Луганський обласний військовий комісаріат із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги.

Оскільки у наданих позивачем документах був відсутній документ, що підтверджує факт отримання поранення (контузії) під час виконання обов`язків військової служби, Луганський обласний комісаріат повернув документи позивача.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.12.2017 у справі № 428/11552/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного військового комісаріату про визнання відмови у оформленні документів на призначення одноразової грошової допомоги неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано неправомірною відмову Луганського обласного комісаріату у оформленні документів позивачу на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності згідно Постанови КМУ від 25.12.2013 № 975, та зобов`язано Луганський обласний військовий комісаріат прийняти документи ОСОБА_1 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності згідно Постанови КМУ від 25.12.2013р. № 975 та направити їх до комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби.

15.02.2018 Луганським обласним військовим комісаріатом направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок від 15.02.2018 № ВСЗ-154/ОГД-ЗЗ щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу, де командування вважає, що ОСОБА_1 не має право на отримання зазначеної грошової допомоги.

Супровідним листом Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.07.2021 № ВПД-524 направлено на адресу позивача копію витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.05.2021 №81.

Відповідно до пункту 5 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає рішення комісії Міністерства оборони України протиправним та таким, що порушує його право на належний соціальний захист, у зв`язку з чим звернувся до суду щодо його оскарження.

Ухвалою суду від 13.11.2023 адміністративну справу №360/7050/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, прийнято до провадження судді Петросян К.Є.

Міністерство оборони України позов не визнало, про що 04.12.2023 подало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив таке.

На думку відповідача, позивачем пропущений строк для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги та не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, передбачений п.11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…., який затверджений постановою КМУ від 25.12.2013 №975. Відтак, позовна заява суперечить останнім офіційним правовим позиціям Верховного Суду, які висловлені у постанові від 10.04.2019 по справі № 822/220/18 та у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 № 336/2660/17, у зв`язку з чим відповідач позов не визнає та вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 01.04.2020.

Згідно відомостей, які містяться у військовому квитку серії НОМЕР_5 від 30.10.1987, позивач проходив службу в Республіці Афганістан з 11.07.1988 по 13.02.1989.

Відповідно до запису у пункті 22 військового квитка вбачається, що позивач отримав контузію головного мозку у 1988 році, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно із довідками до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 429430 від 07.04.2014, серії 12 ААА № 157215 від 24.03.2015, серії 12 ААА № 509114 від 21.03.2017, серії 12 ААБ № 142940 від 31.03.2020, позивачеві встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності поранення (контузія) та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає про отримання ним у 1988 році під час проходження служби в республіці Афганістан осколкових поранень голови.

Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 05.03.2014 № 416/ж, складеного зі слів позивача про те, що у 1988 році під час проходження служби в республіці Афганістан отримав осколкові поранення голови, вбачається, що в лобній ділянці справа (овальної форми, розмірами 1х0,3 см), в міжбрівній ділянці справа (дугоподібної, 0,8х0,2 см), на правому скаті носа (хвилястої, 1,5х0,2 см), в лобно-тім`яній ділянці по центру (лінійної, 0,8х0,2 см), розташовуються рубці білуватого кольору, м`яких на дотик, не спаяних з підлеглими тканинами, рухомих, з поверхнею дещо втягнутий до центру. Описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитись внаслідок осколкових поранень, що могли бути спричинені під час проходження служби у 1988 році.

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 14.03.2014 № 712 вогнепальні осколкові поранення голови (контузія головного мозку - 1988) рядового у відставці ОСОБА_1 , 1969 року народження, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до архівної довідки Філіалу Центрального архіву (військово-медичних документів м. Санкт-Петербург) №6/3/0-373 від 20.07.2017, водій в/ч пп НОМЕР_1 (Хайратон РА) рядовий ОСОБА_1 03.11.1988 отримав легку контузію, струс головного мозку, з приводу чого знаходився на лікуванні в/ч пп НОМЕР_2 (ВПГ Пули-Хумри РА) з 03.11.1988 по 16.11.1988. Причинний зв`язок: контузія отримана при виконанні обов`язків військової служби (травму отримав 03.11.1988 при виконанні бойового завдання в ДРА).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.12.2017 у справі № 428/11552/17, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Луганського обласного військового комісаріату задоволено:

визнано неправомірною відмову Луганського обласного військового комісаріату у оформленні документів ОСОБА_1 на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності згідно Постанови КМУ від 25.12.2013 №975;

зобов`язано Луганський обласний військовий комісаріат прийняти документи ОСОБА_1 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності згідно Постанови КМУ від 25.12.2013р. №975 та направити їх до комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби.

Листом від 15.02.2018 № ВСЗ-154/ОГД-33 Луганським обласним військовим комісаріатом було направлено до директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , із зазначенням, що командування вважає, що позивач не має права на отримання зазначеної допомоги.

Листом від 06.07.2021 № ВПД-524 Луганським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було направлено позивачу копію витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 27.05.2021 № 81.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.05.2021 № 81, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975). Також зазначено, що висновок про причинний зв`язок травми, поранення контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, які не подано на розгляд комісії.

Не погодившись із відмовою відповідача в призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Згідно з частинами шостою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу первинно було встановлено інвалідність ІІІ групи, яка пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 429430 від 07.04.2014.

У зв`язку із встановленням позивачу III групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України через Луганський обласний військовий комісаріат із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги. Однак, через відсутність документа, що підтверджує факт отримання поранення (контузії) під час виконання обов`язків військової служби Луганський обласний комісаріат повернув документи позивача.

Вважаючи відмову Луганського обласного військового комісаріата у оформленні документів на призначення одноразової грошової допомоги неправомірною, позивач звернувся до суду.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2017 року по справі № 428/11552/17, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (код 07668758) прийняти документи ОСОБА_1 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності згідно Постанови КМУ від 25.12.2013 №975 та направити їх до комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби.

З постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 грудня 2017 року по справі № 428/11552/17 вбачається, що позивач звернувся до Луганського обласного військового комісаріату із відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 23.05.2017.

На виконання рішення суду по справі № 428/11552/17, листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.02.2018 № ВСЗ-154/ОГД-33 було направлено до директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

В свою чергу, комісія Міністерства оборони України за наслідками поданих документів прийняла рішення, оформлене протоколом засідання комісії від 27.05.2021 №81 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , про що повідомлено позивача листом Луганського обласного центру комплектування та соціальної підтримки від 06.07.2021 № ВПД-524. Правомірність рішення Міністерства оборони України віл 27.05.2021 № 81 є предметом розгляду в цій справі.

При цьому, з оскаржуваного рішення вбачається, що підставою відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги слугувало не подання заявником документу, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зауважує, що питання пропуску ОСОБА_1 строку для звернення із відповідною заявою на отримання одноразової грошової допомоги не було підставою прийняття оскаржуваного рішення, а тому судом не надається правова оцінка доводам представника відповідача щодо пропуску позивачем строку для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги.

Що стосується правомірності прийнятого відповідачем рішення, суд зазначає таке.

Пунктом 11 Порядку №975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно із пунктом 11 Порядку № 975 питання призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності розглядається виключно за ініціативою заявника.

За приписами пункту 11 Порядку № 975 до заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності додається, у тому числі, документ про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Подання зазначених у пункті 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у статті 164 Закону № 2011-ХІІ (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Водночас, обов`язок перевірити, чи не настала інвалідність за обставин, перелік яких визначений у статті 164 Закону № 2011-ХІІ покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Суд звертає увагу, що Порядок № 975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), а отже без вказівки на конкретний документ, у кожному конкретному випадку це можуть бути різні документи, які достовірно свідчать про причини та обставини поранення.

Разом з тим, подання до Міноборони відповідного рішення військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у пункті 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

Згідно із правовою позицією Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, висловленої у постанові від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребування.

Отже, в межах спірних правовідносин та обставин цієї справи суд надає оцінку інформації за наявності переліку визначених обов`язкових документів для виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, у тому числі, щодо причин та обставин поранення (контузії, травми, каліцтва).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 надано на розгляд комісії Міноборони України документи, якими підтверджуються обставини отриманої травми (поранення, контузії), зокрема:

висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 05.03.2014 № 416/ж;

витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 14.03.2014 № 712;

архівну довідку філіалу Центрального архіву (військово-медичних документів м. Санкт-Петербург) №6/3/0-373 від 20.07.2017.

При цьому, зміст двох документів, а саме висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 416/Ж від 05.03.2014 та витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії № 712 від 14.03.2014, які були складені зі слів позивача про отримання ним осколкових поранень голови, суперечать змісту архівної довідки Центрального архіву МО РФ від 20.07.2017 № 6/3/0-373, відповідно до якої позивач отримав лише легку контузію та струс головного мозку.

Тобто у первинних документах не йдеться про осколкове поранення, а зазначено лише про контузію. Натомість, з архівної довідки взагалі не вбачається внаслідок чого трапилась вказана контузія, а лише зазначено, що під час виконання бойового завдання в ДРА.

Інших документів на підтвердження обставин отримання травми (поранення, контузії), позивачем до матеріалів справи е надано.

Суд звертає увагу, що вимога Міністерства оборони України щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом, щодо якого вирішується питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.

З огляду на заявницький характер відносин між особою, яка звертається за призначенням одноразової грошової допомоги, та Міністерством оборони України, обов`язок довести зазначені обставини шляхом подання до комісії Міністерства оборони України достовірних документів про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) покладено на заявника. Такий документ не обов`язково повинен мати форму акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини, оскільки до уваги можуть бути взяті інші достовірні документи.

У контексті спірних правовідносин суд зазначає, що надані відповідачу разом із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 416/Ж від 05.03.2014, витяг з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії № 712 від 14.03.2014 та архівна довідка Центрального архіву МО РФ від 20.07.2017 № 6/3/0-373 не містять достовірної інформації про обставини поранення ОСОБА_1 , що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Натомість, вказані документи містять суперечливі відомості.

Крім того, суд зауважує, що запис у пункті 22 військового квитка позивача про наявність у ОСОБА_1 контузії головного мозку у 1988 році, на який посилається позивач у пред`явленому позові, був зроблений Сєвєродонецьким міським військовим комісаріатом Міністерства оборони України вже в теперішній час, а не під час проходження позивачем військової служби та отримання контузії у 1988 році.

За приписами частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 КАС України).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено обставини його поранення, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у зв`язку із чим пункт 5 рішення Міністерства оборони України від 27.05.2021 № 81, виражений у формі протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційним сум в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, прийнято в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень. Підстави для скасування цього рішення у суду відсутні.

Відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність рішення комісії Міноборони України про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010, № 4241/03 (пункт 54) зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (див. рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32), зокрема, у пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 № 4909/04 зазначив, що згідно з його усталеною практикою, що відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач у встановленому законом порядку звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян