Справа № 460/24158/23
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2024 року м. Рівне №460/24158/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доТериторіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служба судової охорони
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у незарахуванні позивачу до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в таких органах: Дубровицька районна державна адміністрація з 20.11.2003 по 29.10.2004 - (11 мiс. 9 днів); Дубровицька районна державна адміністрація з 21.12.2004 по 28.02.2005 - (2 мiс. 7 днів); Управління Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області з 25.12.2009 по 06.11.2015 - (5 років 9 місяців 11 днів); Головне управління Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 15.09.2016 - (10 міс. 8 днів), разом: 7 років 9 місяців 5 днів;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони час попередньої роботи в Дубровицькій районній державній адміністрації з 20.11.2003 по 29.10.2004 - (11 мiс. 9 днів); Дубровицькій районній державній адміністрації з 21.12.2004 по 28.02.2005 - (2 мiс. 7 днів); Управлінні Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області з 25.12.2009 по 06.11.2015 - (5 років 9 місяців 11 днів); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 15.09.2016 - (10 міс. 8 днів), разом: 7 років 9 місяців 5 днів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що наказом відповідача від 05.06.2020 №175о/с її, як переможця конкурсу, прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено на посаду провідного спеціаліста (фахівця з публічних закупівель) організаційно-планової служби територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, на якій вона проходить службу по цей час. 28.09.2023 вона звернулась до керівництва територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області з рапортом щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони стаж (час) роботи в державних органах, а саме: Дубровицькій районній державній адміністрації з 20.11.2003 по 29.10.2004 - (11 мiс. 9 днів); Дубровицькій районній державній адміністрації з 21.12.2004 по 28.02.2005 - (2 мiс. 7 днів); Управлінні Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області з 25.12.2009 по 06.11.2015 - (5 років 9 місяців 11 днів); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 15.09.2016 - (10 міс. 8 днів), разом: 7 років 9 місяців 5 днів. Разом з тим, відповідач листом від 13.10.2023 повідомив про те, що переліки посад, про які ведеться мова в постанові Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17.07.1992 №393, затверджені наказами Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 та від 05.12.2022 №519 і включають лише посади центрального органу управління Служби судової охорони. До видання зазначених наказів Служби судової охорони зарахування періоду роботи в державних органах позивачу, як співробітнику Служби судової охорони, що проходить службу в територіальному управлінні, не здійснювалось. Вважаючи таку відмову відповідача незаконною, позивач просила суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 23.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/24158/23 та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

09.11.2023 Територіальним управлінням Служби судової охорони у Рівненській області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони. Поряд з цим, рішенням Вищої ради правосуддя від 18.11.2021 №2236/0/15-21 внесені зміни до цього Положення, якими пункт 5 розділу І викладено у новій редакції, згідно з якою, зокрема, до стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей». У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років зараховується, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони. Вказав, що такий перелік затверджений наказами Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 та від 05.12.2022 №519 і включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони, у зв`язку з чим зарахування періоду роботи в державних органах позивачу, як співробітнику Служби судової охорони, що проходить службу в територіальному управлінні, не здійснювалось, а з урахуванням нині діючого переліку, здійснене бути не може, оскільки така норма прямо не внесена в Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони. З наведених підстав, відповідач просив суд у задоволені позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 14.12.2023 до участі у справі залучено Службу судової охорони в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та витребувано у третьої особи додаткові доказі у справі.

22.12.2023, з використанням підсистеми «Електронний суд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача надала суду витребовувані докази та письмові пояснення по суті спору, за змістом яких заперечила проти позову і вважає вимоги позивача необґрунтованими й безпідставними. Пояснила, що перелік посад, передбачений абзацом 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, був затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 «Про затвердження переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах», в подальшому до нього були внесені зміни наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 №519 «Про внесення змін до наказу Служби судової охорони від 24.10.2022 №454». Водночас, стверджує, що у відповідача відсутні законні підстави для зарахування позивачу до стажу служби у Службі судової охорони часу державної служби у відповідних державних органах, оскільки вказаний вище перелік включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони, без співробітників територіальних управлінь. З наведених підстав, третя особа просила суд у задоволені позову відмовити повністю.

В силу приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні у справі матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду й вирішення спору по суті, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Наказом територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області від 05.06.2020 №175о/с ОСОБА_1 як переможця конкурсу було прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено на посаду провідного спеціаліста (фахівця з публічних закупівель) організаційно-планової служби територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області. Того ж дня позивачу присвоєно спеціальне звання - лейтенант Служби судової охорони та закріплено жетон співробітника Служби судової охорони з індивідуальним номером 03039 (а.с.13).

28.09.2023 позивач звернулася до керівництва Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області з рапортом щодо зарахування до стажу її служби у Службі судової охорони стажу (періоду) роботи в державних органах, а саме: Дубровицькій районній державній адміністрації з 20.11.2003 по 29.10.2004 (11 мiс. 9 днів); Дубровицькій районній державній адміністрації з 21.12.2004 по 28.02.2005 (2 мiс. 7 днів); Управлінні Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області з 25.12.2009 по 06.11.2015 - (5 р. 9 міс. 11 днів); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 15.09.2016 - (10 міс. 8 днів), разом: 7 років 9 місяців 5 днів (а.с.14).

Листом від 13.10.2023 №48.05-444 Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області повідомило позивачу, що перелік посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах, затверджений наказами Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 та від 05.12.2022 №519, включає окремі посади лише центрального органу управління Служби судової охорони, а тому зарахувати ОСОБА_1 час роботи в державних органах до стажу служби в Службі судової охорони підстав немає (а.с.15-16)

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) визначено, що Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (стаття 161.

Частиною четвертою статті 163 Закону №1402-VIII (у редакції Закону України від 12.07.2018 № 2509-VIII, який набрав чинності 05.08.2018) було передбачено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних й інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України від 27.04.2021 №1417-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено статтею 162-1 такого змісту:

«Стаття 162-1. Правовий статус працівників Служби судової охорони

1. До працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

2. Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

3. На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

4. Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони.

5. Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю.

6. Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь».

При цьому, статтю 163 Закону №1402-VIII після частини третьої доповнено новою частиною такого змісту:

«4. На співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони».

У зв`язку з цим частини четверту - восьму вважати відповідно частинами п`ятою - дев`ятою;

Абзац другий частини п`ятої та частину сьому Закону №1402-VIII виключено.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яким визначено порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5 розділу І Положення (зі змінами), час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

З наведеного слід дійти висновку, що пункт 5 Положення містить бланкетну норму, яка слугує підставою для звернення до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (далі - Постанова №393).

Так, згідно з пунктом «б» частини першої статті 1-2 Закону №2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

У свою чергу, абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №384 (зі змінами), грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників Служби судової охорони, серед іншого, належить надбавка за стаж служби (підпункт 3 пункту 5 розділу І Порядку №384).

Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних органах Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат (пункти 8, 9 розділу І Порядку №384).

Положеннями пунктів 17-19 розділу ІІ цього Порядку визначено, що надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони».

Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня.

До вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою №393.

Аналіз положень пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, пункту 5 Положення, пунктів 8, 9 розділу І та пунктів 17-19 розділу ІІ Порядку №384 дає підстави суду дійти висновку, що вказаними нормами права визначено за особою, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, періоду (часу) роботи в державних органах. При цьому, суд констатує, що таке право закріплене в Законі №2262-XII та Положенні, порядок його підтвердження та обчислення - у Постанові №393, а порядок його реалізації - у Порядку №384.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами за змістом поданих ними заяв по суті спору, що на виконання вимог пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах.

Наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 №519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме:

«1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони;

2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.»

Таким чином, суд погоджується з твердженнями відповідача та третьої особи на стороні відповідача про те, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

У той же час, суд зауважує, що перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин, Головою Служби судової охорони не затверджено.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо незатвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови: від 18.11.2019 у справі №813/5876/15, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 04.10.2018 у справі №819/1695/16 тощо). Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що Закон №2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності - в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони для обрахунку стажу.

Суд зазначає, що якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, держава, у даному випадку в особі Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань, не зарахувала до її стажу службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

На переконання суду, реалізація зазначеної вище гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку (переліку) посад.

Як встановлено вище судом, до вислуги років для виплати співробітникам Служби судової охорони надбавки за стаж служби зараховуються періоди, визначені Законом №2262-ХІІ та Постановою №393 (пункт 19 розділу II Порядку №384).

Відповідно до пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови КМУ №393, до стажу служби у Службі судової охорони зараховується час роботи в державних органах.

При цьому, суд враховує, що за приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, записами трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 22.06.2002 підтверджується час (періоди) роботи позивача в Дубровицькій районній державній адміністрації Рівненської області: з 20.11.2003 до 29.10.2004 (11 місяців 10 днів) та з 21.12.2004 до 28.02.2005 (2 місяці 11 днів); Управлінні Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області з 25.12.2009 до 06.11.2015 (5 років 10 місяців 13 днів); Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 до 15.09.2016 (11 місяців 8 днів) (а.с.9-12).

Крім цього, та обставина, що ОСОБА_1 у спірні періоди працювала саме в державних органах, Територіальним управлінням Служби судової охорони у Рівненській області не оспорюється.

Відтак, незарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби позивача у Службі судової охорони суперечить приписами закону, а покликання відповідача на відсутність у затвердженому переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі, є, на переконання суду, необґрунтованим.

Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на наказ Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, відповідно до якого позивач не обіймала посад за таким переліком, як на підставу для відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу служби позивача у Службі судової охорони, оскільки, як стверджує відповідач, така норма прямо не внесена в Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони.

В даному контексті суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ передбачено зарахування часу попередньої роботи особи в державних органах до стажу її служби (вислуги) у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу, тобто як у територіальних управліннях, так і в центральному органі управління Служби.

Одночасно, суд звертає увагу, що статтею 164 Закону №1402-VIII установлено спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є: молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони (пункт 2 частини першої вказаної статті).

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, наказом Служби судової охорони №175о/с від 05.06.2020 ОСОБА_1 було призначено на посаду провідного спеціаліста (фахівця з публічних закупівель) організаційно-планової служби Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області та присвоєно спеціальне звання лейтенант Служби судової охорони, а на момент подання рапорту позивач обіймала посаду провідного спеціаліста відділу матеріального-технічного забезпечення Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області з діючим спеціальним званням старший лейтенант Служби судової охорони, що додатково підтверджує перебування позивача на посаді у Службі судової охорони, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній час (період) роботи в державних органах.

З огляду на наведене, незарахування відповідачем до стажу служби ОСОБА_1 у Службі судової охорони часу її попередньої роботи в таких державних органах: Дубровицькій районній державній адміністрації Рівненської області з 20.11.2003 до 29.10.2004 та з 21.12.2004 до 28.02.2005; Управлінні Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області з 25.12.2009 до 06.11.2015; Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 до 15.09.2016, - свідчить про протиправність поведінки відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Суд враховує, що у позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у незарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони часу її попередньої роботи у державних органах, однак, враховуючи активну поведінку відповідача у спірних правовідносинах, яка виразилась у відмові відповідача задоволити вимоги поданого позивачем рапорта про зарахування стажу, для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області із відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах.

Також, суд зазначає, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії, і якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, під дискреційними повноваженнями розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації можливу поведінку (дії, бездіяльність) між альтернативами варіантами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас, суб`єкт владних повноважень за даних (конкретних) фактичних обставин не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім цього, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, з огляду на викладене, належним способом захисту порушених прав позивача, на переконання суду, є зобов`язання відповідача зарахувати відповідні періоди її роботи на державній службі до стажу служби у Службі судової охорони.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до положень частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах. У той же час, заявлені позивачем вимоги знайшли своє повне підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на наведене, сплачена сума судового збору в розмірі 1073,60 грн, відповідно до квитанції від 16.10.2023 №12, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.17).

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Служба судової охорони, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області із відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони часу роботи в таких державних органах: Дубровицькій районній державній адміністрації Рівненської області з 20.11.2003 до 29.10.2004 та з 21.12.2004 до 28.02.2005; Управлінні Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області з 25.12.2009 до 06.11.2015; Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 до 15.09.2016.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони час роботи в Дубровицькій районній державній адміністрації Рівненської області з 20.11.2003 до 29.10.2004 та з 21.12.2004 до 28.02.2005; Управлінні Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області з 25.12.2009 до 06.11.2015; Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 до 15.09.2016.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 04 січня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області (вул. Симона Петлюри, буд. 10, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43162140)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Служба судової охорони, Адреса: вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, .

Суддя С.А. Борискін