Справа № 140/23548/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/23548/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Ковальчука В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фудлайф Плюс до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фудлайф Плюс (далі ТзОВ Фудлайф Плюс, товариство, позивач) звернулося з позовом до Львівської митниці (далі Львівська митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 21 квітня 2023 року №UA209000/2023/800044/1, від 24 квітня 2023 року №UA209000/2023/800045/1, від 27 квітня 2023 року №UA209000/2023/800047/1, від 28 квітня 2023 року №UA209000/2023/800048/1, від 01 травня 2023 року №UA209000/2023/800049/1, від 08 травня 2023 року №UA209000/2023/800052/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення про коригування митної вартості товарів відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, та в порушення положень Митного кодексу України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових митної вартості.

Представник позивача зазначає, що декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну товару.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечила та у їх задоволенні просила відмовити. Стверджує, що митний орган правомірно прийняв оскаржені рішення. Відповідач посилається на норми частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України (далі МК України), відповідно до яких митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Вказує, що під час здійснення митного контролю за митними деклараціями було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах і за результатами проведеного опрацювання виявлено ряд розбіжностей. Встановлено, що основні документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтвердженими та піддаються обчисленню, а тому митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Також представник відповідача вважає суму судових витрат, які поніс позивач значно завищеною, оскільки підготування позовної заяви та надання консультації у даній справі не потребувало значних зусиль та часу. З наданого позивачем розрахунку сум гонорару за надану професійну правничу допомогу вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є видом правової допомоги, не є доцільними, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребують спеціальних професійних навиків.

У клопотанні просить розгляд справи здійснювати в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 05 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи, ТзОВ Фудлайф Плюс відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 23.02.2023 №, укладеного з компанією-експортером Techno Group Spolka z o.o., придбавало товари №1, №2, №3, №4, №5, №6 (жир яловичий заморожений, без теплової кулінарної обробки, не консервований, без харчових добавок, спецій, солі, приправ, придатний для споживання людиною).

З метою митного оформлення вказаних товарів позивач через декларанта подав до Львівської митниці митні декларації від 21.04.2023 №23UA59U2, від 24.04.2023 №23UA49U5, від 27.04.2023 №23UA74U0, від 28.04.2023 №23UA24U5, від 01.05.2023 №23UA99U2, від 08.05.2023 №23UA80U9, а також інші документи, на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Для підтвердження дійсної митної вартості товару позивачем у відповідності до ст. 53 МК України було подано:

- щодо Товару №1 (сертифікат якості від 12 квітня 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/04/0294 від 13 квітня 2023 року; автотранспортна накладна від 12 квітня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 12 квітня 2023 року; сертифікат з перевезення від 13 квітня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів; експортна митна декларація №23PL301010E0512470 від 19 квітня 2023 року);

- щодо Товару №2 (сертифікат якості від 14 квітня 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/04/0297 від 14 квітня 2023 року; автотранспортна накладна №1230774 від 12 квітня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) від 14 квітня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 15 квітня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів);

- щодо товару №3 (сертифікат якості від 21 квітня 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/04/0313 від 24 квітня 2023 року; автотранспортна накладна; міжнародний ветеринарний сертифікат; сертифікат з перевезення (походження товару); зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0550660);

- щодо товару №4 (сертифікат якості; рахунок-фактура №FV2023/04/0308 від 21 квітня 2023 року; автотранспортна накладна №1230791 від 21 квітня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 21 квітня 2023 року; сертифікат якості; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0550587);

- щодо товару №5 (рахунок-фактура №FV2023/04/0319 від 26 квітня 2023 року; автотранспортна накладна №1230805 від 25.04.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат; сертифікат якості; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0559339);

- щодо товару №6 (сертифікат якості; рахунок-фактура №FV2023/04/0327 від 04 травня 2023 року; автотранспортна накладна від 28 квітня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 квітня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження товару) від 12 квітня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0591283).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, у зв`язку з чим відповідно до частин 3 статті 53 Митного кодексу України виставлено вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів: додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; рахунок-проформу (Проформу, Інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, заявки на транспортні послуги, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ.

Оскільки документи, що були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності, а інші додаткові документи не надано, тому відповідач прийняв оскаржувані рішення від 21 квітня 2023 року №UA209000/2023/800044/1, від 24 квітня 2023 року №UA209000/2023/800045/1, від 27 квітня 2023 року №UA209000/2023/800047/1, від 28 квітня 2023 року №UA209000/2023/800048/1, від 01 травня 2023 року №UA209000/2023/800049/1, від 08 травня 2023 року №UA209000/2023/800052/1.

В оскаржуваних рішеннях митний орган зазначив наступне.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 21 квітня 2023 року №UA209000/2023/800044/1 зазначено наступні відомості.

У поданій до митного оформлення автотранспортній накладній CMR від 12.04.2023 №459272 відсутні відомості у графі 15 (умови оплати), також в копії декларації країни відправлення відсутні відомості у графі 29 (оплата транспортування), тобто такі складові митної вартості як перевезення, даними документами не підтверджено.

У даній CMR відсутні відомості у графах 5 (документи) і 22 (підпис і штамп відправника), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) та ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V.

У графі 3 CMR «місце розвантаження товару» наявні реквізити суб`єкта - SPE "Winter", м. Луцьк, тобто підприємство, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди. Документ, що визначає договірні відносини між цими суб`єктами, відсутній.

Дата CMR - 12.04.2023, а дата рахунку-фактури - 13.04.2023, тобто інвойс виданий пізніше ніж дата завантаження товару на транспортний засіб.

За умовами зовнішньоекономічного договору від 23.02.2023 № розділом 1. Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. даного контракту визначено, що Сторонами у такому Інвойсі вказується назва, загальна кількість Товару, що поставляється а також його вартість. Також зазначається, що весь вказаний в Інвойсі Товар поставляється партіями, і при погодженні кожної партії товару ціна може змінюватись, але не перевищувати вартість узгоджену в такому Інвойсі. Ціна за одиницю Товару може варіюватись лише в діапазоні вказаному в Інвойсі. До митного оформлення такий документ (Інвойс на загальну кількість та діапазон ціни товару) не надано.

В експортній декларації країни відправлення від 19.04.2023 №MRN 23PL301010E0512470 задекларовано вартість товару 29119 польських злотих, що не відповідає вартості товару у рахунку-фактурі, яка становить 29444,33 польських злотих (в перерахунку на курс злотого до євро, зазначеного в даному рахунку-фактурі).

На вимогу декларантом надано: прайс-лист, платіжну інструкцію від 13.04.2023 (не надану одночасно з ЕМД в порушення вимог частини 2 статті 53 МКУ) і відповідь на вимогу.

Додатково доданий прайс-лист від 13.04.2023 №б/н має суб`єктивний характер, оскільки містить інформацію лише щодо товару зазначеного у рахунку-фактурі, тому не відповідає визначенню прайс-лист (прейскурант), оскільки виданий не виробником товару Groupe Bigard SA, а відправником - Techno Group Spolka z. o.o., та відомості у ньому не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців.

Також у рішенні зазначено, що документи, які були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності. Інші додаткові документи не надано.

Заявлено митну вартість не визнано. Застосовано резервний метод визначення митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 07.04.2023 №UA205140/2023/027866, де митна вартість такого товару становить 0,6222 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 24 квітня 2023 року №UA209000/2023/800045/1 зазначено наступні відомості.

У наданій до митного оформлення автотранспортній накладній CMR від 12.04.2023 №1230774 відсутні відомості у графі 15 (умови оплати), тобто такі складові митної вартості як перевезення, не підтверджено.

У даній CMR відсутні відомості у графах 5 (документи) і 22 (підпис і штамп відправника), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 р.) та ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів " від 01.08.2006 №957-V.

У графі 3 «місце розвантаження товару» наявні реквізити суб`єкта - SPE "Winter", м. Луцьк, тобто підприємство, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди, документ, що визначає договірні відносини між цими суб`єктами відсутній.

Дата даної CMR - 12.04.2023, а дата рахунку-фактури - 14.04.2023, тобто інвойс виданий пізніше, ніж дата завантаження товару на транспортний засіб.

За умовами зовнішньоекономічного договору від 23.02.2023 № розділом 1. Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. даного контракту визначено, що Сторонами у такому Інвойсі вказується назва, загальна кількість Товару, що поставляється а також його вартість. Наступним зазначається, що весь вказаний в Інвойсі Товар поставляється партіями, і при погодженні кожної партії товару ціна може змінюватись, але не перевищувати вартість узгоджену в такому Інвойсі. Ціна за одиницю Товару може варіюватись лише в діапазоні вказаному в Інвойсі. До митного оформлення такий документ (Інвойс на загальну кількість та діапазон ціни товару) не надано.

На вимогу декларантом жодних документів не надано.

Заявлено митну вартість не визнано. Застосовано резервний метод визначення митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 07.04.2023 №UA205140/2023/027866, де митна вартість такого товару становить 0,6222 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 27 квітня 2023 року №UA209000/2023/800047/1 зазначено наступні відомості.

Дата CMR - 21.04.2023, а дата рахунку-фактури - 24.04.2023, тобто інвойс виданий пізніше, ніж дата завантаження товару на транспортний засіб.

В автотранспортній накладній CMR відсутні відомості у графі 21 (місце і дата складання), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) та ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V.

За умовами зовнішньоекономічного договору від 23.02.2023 № розділом 1. Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. даного контракту визначено, що Сторонами у такому Інвойсі вказується назва, загальна кількість Товару, що поставляється а також його вартість. Наступним зазначається, що весь вказаний в Інвойсі Товар поставляється партіями, і при погодженні кожної партії товару ціна може змінюватись, але не перевищувати вартість узгоджену в такому Інвойсі. Ціна за одиницю Товару може варіюватись лише в діапазоні вказаному в Інвойсі. До митного оформлення такий документ (Інвойс на загальну кількість та діапазон ціни товару) не надано.

В рахунку-фактурі зазначено, що товар поставляється після оплати.

В наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 26.04.2023 №MRN 23PL301010E0550660 вартість товару 30729 польських злотих не відповідає вартості заявленій в ЕД та рахунку-фактурі (6653,76*4,6039=30633,25 польських злотих (в перерахунку на курс злотого до євро, зазначеного в даному рахунку-фактурі)).

На вимогу декларантом документів надано: прайс-лист, платіжну інструкцію від 24.04.2023 (не надану одночасно з ЕМД в порушення вимог частини 2 статті 53 МКУ) і відповідь на вимогу. Додатково доданий прайс-лист від 24.04.2023 №б/н містить інформацію лише щодо товару, зазначеного у рахунку-фактурі, тому не відповідає визначенню прайс-лист (прейскурант), оскільки виданий не виробником товару TRADIVAL SA, а відправником - Techno Group Spolka z o.o., та відомості у ньому не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців.

Документи, що були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності. Інші додаткові документи не надано.

Заявлено митну вартість не визнано. Застосовано резервний метод визначення митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 07.04.2023 №UA205140/2023/027866, де митна вартість такого товару становить 0,6222 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 28 квітня 2023 року №UA209000/2023/800048/1 зазначено наступні відомості.

У поданій до митного оформлення автотранспортній накладній СМR від 21.04.2023 №1230791 відсутні відомості у графі 14 (умови оплати), тобто такі складові митної вартості як перевезення, не підтверджено.

В автотранспортній накладній CMR відсутні відомості у графі 5 (документи) та у графі 16 (назва і адреса перевізника), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) та ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V.

У графі 3 «місце розвантаження товару» CMR наявні реквізити суб`єкта SPE "Winter", м. Луцьк, тобто підприємства, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди.

Документ, що визначає договірні відносини між відправником та одержувачем не надано.

Умовами зовнішньоекономічного договору від 23.02.2023 № розділом 1. Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті, зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. даного контракту визначено, що Сторонами у такому Інвойсі вказується назва, загальна кількість Товару, що поставляється а також його вартість. Наступним зазначається, що весь вказаний в Інвойсі Товар поставляється партіями, і при погодженні кожної партії товару ціна може змінюватись, але не перевищувати вартість узгоджену в такому Інвойсі. Ціна за одиницю Товару може варіюватись лише в діапазоні вказаному в Інвойсі. До митного оформлення такий документ (Інвойс на загальну кількість та діапазон ціни товару) не надано.

В рахунку-фактурі відсутні відомості про термін оплати товару.

В митній декларації країни відправлення від 26.04.2023 №MRN 23PL301010E0550587 вартість товару зазначена 30409 PL, що не відповідає вартості заявленій в ЕД та рахунку-фактурі 6585,50*4,6109=30365,08 PL (в перерахунку на курс злотого до євро, зазначеного в даному рахунку-фактурі).

На вимогу декларантом документів надано: прайс-лист, платіжну інструкцію від 21.04.2023 (не надану одночасно з ЕМД в порушення вимог частини 2 статті 53 МКУ) і відповідь на вимогу. Додатково доданий прайс-лист від 21.04.2023 №б/н містить інформацію лише щодо товару, зазначеного у рахунку-фактурі, тому не відповідає визначенню прайс-лист (прейскурант), оскільки виданий не виробником товару TRADIVAL SA, а відправником - Techno Group Spolka z o.o., та відомості у ньому не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців.

Документи, що були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності. Інші додаткові документи не надано

Заявлено митну вартість не визнано. Застосовано резервний метод визначення митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 25.04.2023 №UA205140/2023/032353, де митна вартість такого товару становить 0,6271 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 01 травня 2023 року №UA209000/2023/800049/1 зазначено наступні відомості.

Дата CMR - 25.04.2023, а дата рахунку-фактури - 26.04.2023, тобто інвойс виданий пізніше, ніж дата завантаження товару на транспортний засіб.

У CMR від 25.04.2023 №1230805 відсутні відомості у графі 14 (умови оплати), тобто такі складові митної вартості як перевезення, не підтверджено.

В CMR відсутні відомості у графі 5 (документи), 22 (підпис та печатка відправника) та у графі 16 (назва і адреса перевізника), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) та ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V.

У графі 3 «місце розвантаження товару» CMR наявні реквізити суб`єкта SPE "Winter", м. Луцьк, тобто підприємства, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди. Документ, що визначає договірні відносини між відправником та одержувачем не надано.

Умовами зовнішньоекономічного договору від 23.02.2023 № розділом 1. Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. даного контракту визначено, що Сторонами у такому Інвойсі вказується назва, загальна кількість Товару, що поставляється а також його вартість. Наступним зазначається, що весь вказаний в Інвойсі Товар поставляється партіями, і при погодженні кожної партії товару ціна може змінюватись, але не перевищувати вартість узгоджену в такому Інвойсі. Ціна за одиницю Товару може варіюватись лише в діапазоні вказаному в Інвойсі. До митного оформлення такий документ (Інвойс на загальну кількість та діапазон ціни товару) не надано.

В рахунку-фактурі відсутні відомості щодо терміну оплати.

В наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 28.04.2023 №MRN 23PL301010E0559339 вартість товару становить 31040 польських злотих, що не відповідає вартості заявленій в ЕД та рахунку-фактурі 6720,00*4,5980=30898,56 польських злотих (в перерахунку на курс злотого до євро, зазначеного в даному рахунку-фактурі).

На вимогу декларантом надано: прайс-лист, платіжну інструкцію від 26.04.2023 (не надану одночасно з ЕМД в порушення вимог частини 2 статті 53 МКУ) і відповідь на вимогу. Додатково доданий прайс-лист від 26.04.2023 №б/н містить інформацію лише щодо товару, зазначеного у рахунку-фактурі, тому не відповідає визначенню прайс-лист (прейскурант), оскільки виданий не виробником товару TRADIVAL SA, а відправником - Techno Group Spolka z. o.o., та відомості у ньому не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців.

Документи, що були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності. Інші додаткові документи не надано.

Заявлено митну вартість не визнано. Застосовано резервний метод визначення митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 25.04.2023 №UA205140/2023/032353, де митна вартість такого товару становить 0,6271 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 08 травня 2023 року №UA209000/2023/800052/1 зазначено наступні відомості.

Дата CMR - 28.04.2023, а дата рахунку-фактури - 04.05.2023, тобто інвойс виданий пізніше, ніж дата завантаження товару на транспортний засіб.

У CMR від 28.04.2023 №б/н відсутні відомості у графі 21 (місце і дата складання) та у графі 16 (адреса, країна перевізника), що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 року) та ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V.

Умовами зовнішньоекономічного договору від 23.02.2023 № розділом 1. Предмет контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. даного контракту визначено, що Сторонами у такому Інвойсі вказується назва, загальна кількість Товару, що поставляється а також його вартість. Наступним зазначається, що весь вказаний в Інвойсі Товар поставляється партіями, і при погодженні кожної партії товару ціна може змінюватись, але не перевищувати вартість узгоджену в такому Інвойсі. Ціна за одиницю Товару може варіюватись лише в діапазоні вказаному в Інвойсі. До митного оформлення такий документ (Інвойс на загальну кількість та діапазон ціни товару) не надано.

В наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 05.05.2023 №MRN 23PL301010E0591283 вартість товару становить 29361 польських злотих, що не відповідає вартості заявленій в ЕД та рахунку-фактурі 6444,45*4,5892=29574,87 польських злотих (в перерахунку на курс злотого до євро, зазначеного в даному рахунку-фактурі).

На вимогу декларантом документів надано: прайс-лист, платіжну інструкцію від 04.05.2023 (не надану одночасно з ЕМД в порушення вимог частини 2 статті 53 МКУ) і відповідь на вимогу. Додатково доданий прайс-лист від 04.05.2023 №б/н містить інформацію лише щодо товару зазначеного у рахунку-фактурі, тому не відповідає визначенню прайс-лист (прейскурант), оскільки виданий не виробником товару TRADIVAL SA, а відправником - Techno Group Spolka z. o.o., та відомості у ньому не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу необмеженій кількості потенційних покупців.

Документи, що були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності. Інші додаткові документи не надано.

Заявлено митну вартість не визнано. Застосовано резервний метод визначення митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 25.04.2023 №UA205140/2023/032353, де митна вартість такого товару становить 0,6271 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Крім того, Львівська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209160/2023/000102, №UA209160/2023/000104, №UA209160/2023/000107, №UA209160/2023/000110, №UA209160/2023/000111, №UA209160/2023/000124, відповідно до яких відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із прийняттям митницею рішень про коригування митної вартості товару.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: жир яловичий заморожений, без теплової кулінарної обробки, не консервований, без харчових добавок, спецій, солі, приправ, придатний для споживання людиною.

Декларант визначив митну вартість товару за ціною договору/контракту, яка зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі).

Як зазначалося вище, на підтвердження обґрунтованості заявленої у митних деклараціях митної вартості та обраного методу її визначення разом з деклараціями декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме:

- щодо Товару №1 (сертифікат якості від 12 квітня 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/04/0294 від 13 квітня 2023 року; автотранспортна накладна від 12 квітня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 12 квітня 2023 року; сертифікат з перевезення від 13 квітня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів; експортна митна декларація №23PL301010E0512470 від 19 квітня 2023 року);

- щодо Товару №2 (сертифікат якості від 14 квітня 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/04/0297 від 14 квітня 2023 року; автотранспортна накладна №1230774 від 12 квітня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) від 14 квітня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 15 квітня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів);

- щодо товару №3 (сертифікат якості від 21 квітня 2023 року; рахунок-фактура №FV2023/04/0313 від 24 квітня 2023 року; автотранспортна накладна; міжнародний ветеринарний сертифікат; сертифікат з перевезення (походження товару); зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2022 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0550660);

- щодо товару №4 (сертифікат якості; рахунок-фактура №FV2023/04/0308 від 21 квітня 2023 року; автотранспортна накладна №1230791 від 21 квітня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 21 квітня 2023 року; сертифікат якості; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0550587);

- щодо товару №5 (рахунок-фактура №FV2023/04/0319 від 26 квітня 2023 року; автотранспортна накладна №1230805 від 25.04.2023; міжнародний ветеринарний сертифікат; сертифікат якості; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0559339);

- щодо товару №6 (сертифікат якості; рахунок-фактура №FV2023/04/0327 від 04 травня 2023 року; автотранспортна накладна від 28 квітня 2023 року; міжнародний ветеринарний сертифікат від 28 квітня 2023 року;сертифікат з перевезення (походження товару) від 12 квітня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт № від 23 лютого 2023 року; договір про надання послуг митного брокера №05/2022 від 31 січня 2022 року; інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами; митна декларація країни експорту №23PL301010E0591283).

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні ознаки підробки або розбіжності щодо вартості товару, та документи містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19).

В оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Щодо наведених у рішеннях розбіжностей у поданих документах суд зазначає наступне.

Твердження відповідача про наявність розбіжностей у вартості товару в євро, зазначеній в рахунках-фактурах (інвойсах), та у деклараціях країни експорту, яка зазначена в злотих (при конвертації валют), не може бути підставою для коригування митної вартості з огляду на те, що відповідно до пункту 2 контракту № від 23.02.2023 вартість товару визначається в євро. Згідно з наданими до митного оформлення інвойсами вартість кожної партії товару визначалась в євро. Тобто, вартість товарів у польських злотих сторонами контракту взагалі не визначалась.

Крім того, суд зазначає, що експортна декларація це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість. Суд зазначає, що будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

При цьому, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару. Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Також однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що подані прайс-листи містять інформацію не виробника товару, а відправника.

Стосовно цього суд зазначає, що до митного оформлення щодо кожної поставки надавався документ з назвою прейскурант (прайс-лист). Подані прейскуранти (прайс-листи) оформлені на фірмовому бланку, в якому міститься інформація про вартість за одиницю (за один кілограм) товару. Прайс-листи оформлені для широкого кола осіб, адже не містять конкретного адресата, усі подані прейскуранти (прайс-листи) скріплені печатками та підписами посадових осіб компанії, тому не повинні викликати будь-яких сумнівів у їх належності.

До переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція). Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Код документу 3014 (прайс-лист) справді передбачає, що такий документ має бути виданий виробником товару, однак наданий декларантом прайс-лист виданий експортером. Відображена у прайс-листі вартість товарів в повній мірі відповідає тій вартості, що визначена у рахунках-фактурах щодо кожної поставки. В той же час, митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа, виданого саме експортером, ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданих до митного оформлення рахунках-фактурах. Сам лише факт надання позивачем прайс-листа, виданого експортером, не може викликати сумнів у заявленій митній вартості імпортованого товару.

Митному органу на час прийняття оскаржуваних рішень надано платіжні документи, засвідчені установою банку, котрі в повній мірі підтверджували оплату за товари.

Щодо товару №1 надано платіжну інструкція №12 від 13 червня 2023 року, у графі №70 «Призначення платежу» міститься посилання на укладений між сторонами контракт № від 23.02.2023 та рахунок-фактуру FV2023/04/0294. Сплачена сума 6310,4 євро кореспондується із тією, що заявлена до митного оформлення.

Щодо товару №2 надано платіжну інструкцію №18 від 14 квітня 2023 року, у графі №70 «Призначення платежу» міститься посилання на рахунок-фактуру №FV2023/04/0297 та контракт № від 23.02.2023. Сплачена сума 6284,8 євро кореспондується із тією, що заявлено до митного оформлення.

Щодо товару №3 надано платіжну інструкцію №15 від 24 квітня 2023 року, у графі №70 «Призначення платежу» міститься посилання на укладений контракт № від 23.02.2023 та рахунок-фактуру №FV2023/04/0313. Сплачена сума 6653,76 євро узгоджується із тією, що заявлена до митного оформлення.

Щодо товару №4 надано платіжну інструкцію №09 від 21 квітня 2023 року, у графі №70 «Призначення платежу» міститься посилання на укладений контракт № від 23.02.2023 та рахунок-фактуру №FV2023/04/0308, сплачена сума 6585,5 євро кореспондується із тією, що заявлена до митного оформлення.

Щодо товару №5 надано платіжну інструкцію №16 від 26 квітня 2023 року. У графі №70 «Призначення платежу» міститься інформація про укладений між сторонами контракт № від 23.02.2023 та є посилання на рахунок-фактуру №FV2023/04/0319, сплачена сума 6720,00 євро кореспондується з тією, що заявлена до митного оформлення.

Щодо товару №6 надано платіжну інструкцію №17 від 04 травня 2023 року. У графі №70 «Призначення платежу» міститься інформація про укладений між сторонами контракт № від 23.02.2023 та є посилання на рахунок-фактуру №FV2023/04/0327, сплачена сума 6444,45 євро кореспондується з тією, що заявлена до митного оформлення

З приводу того, що у міжнародних автотранспортних накладних (CMR) у графі 3 «місце розвантаження товару» наявні реквізити суб`єкта - SPE "Winter", м. Луцьк, тобто підприємства, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди слід зазначити наступне.

З матеріалів справи слідує, що компанія SPE "Winter" (Приватне мале підприємство Вінтер) є орендарем приміщення за адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 1. Взаємовідносини між ТзОВ Фудлайф Плюс та Приватним малим підприємством Вінтер підтверджуються договором суборенди нежитлового приміщення №20 від 01 жовтня 2022 року. Тобто, фактично зазначення компанії SPE "Winter" (Приватного малого підприємства Вінтер) у CMR не суперечить нормам митного законодавства, адже власне сам товар поставлявся на адресу знаходження суборендованих холодильних камер позивача. При цього, в CMR одержувачем товару вказано ТзОВ Фудлайф Плюс та адресу: м. Луцьк, вул. Лідавська, 1, яка є юридичною адресою позивача.

З приводу того, що в СMR відсутні відомості у графах 5 (документи) і 22 (підпис і штамп відправника), а також у графі 15 (умови оплати) та в копії декларації країни відправлення відсутні відомості у графі 29 (оплата транспортування), що, на думку відповідача, впливає на такі складові митної вартості як перевезення, слід зазначити наступне.

В митних деклараціях, поданих митному органу, а також в рахунках-фактурах (інвойсах) зазначено умови поставки CPT Луцьк.

Згідно з Правилами Інкотермс-2010 або Інкотермс-2020 умови поставки СРТ (Carriage рaid to ... - (Carriage рaid to … - фрахт/перевезення оплачені до ...) передбачають доставку продавцем товару в узгоджене місце, тобто продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення.

Оскільки доставка товару на умовах CPT UA Луцьк передбачає доставку продавцем товару за свій рахунок перевізнику або іншій особі та продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, тому до митного оформлення позивач не повинен був подавати документи, що підтверджують вартість транспортування чи страхування.

Відтак, ціна товару в рахунках-фактурах (інвойсах) відповідає фактурній вартості, зазначеній в митних деклараціях, оскільки вартість доставки товару вже була включена до вартості товару.

Відповідачем також не обґрунтовано, яким чином дата CMR та дата рахунку-фактури, який складений пізніше впливають на визначення ціни товару та митної вартості. При цьому, приписами МК України не передбачено, що СМR є джерелом відомостей про митну вартість товарів. Окремі недоліки у заповненні товарно-транспортної накладної не можуть бути підставою для відмови в митному оформленні товару за ціною контракту, якщо така підтверджена сукупністю інших доказів.

Також відповідачем в оскаржуваних рішеннях безпідставно зазначено, що не надано інвойс на загальну кількість та діапазон ціни товару, оскільки митному органу надано рахунки-фактури (інвойси), які містять інформацію про вартість саме кожної партії товару, яка є фактурною вартістю, а тому формальне посилання митного органу на загальні умови контракту від 23.02.2023 №, не змінює загальної вартості партії товару, яка визначається у співвідношенні загальної ваги до вартості товару за 1 кг.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та безпідставно прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у них, крім номера та дати МД (від 07.04.2023 №UA20140/2023/027866, від 25.04.2023 №UA205140/2023/032353), на підставі яких здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у спірних випадках митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач через уповноваженого декларанта надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень належить задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У прохальній частині позову представник позивача просить присудити на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 4082,85 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підтвердження сплати судового збору надано платіжну інструкцію №2030 від 23.08.2023 про сплату судового збору у сумі 6284,78 грн.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом, становить 247 905,35 грн, що є ціною позову; ставка судового збору за подання цього позову становить 1,5 відсотка ціни позову майнового характеру, що становить 3718,58 грн (247 905,35 грн х 1,5%).

Водночас, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, оскільки позов було подано до суду в електронній формі через систему Електронний суд, що передбачає застосування коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2974,86 грн (3718,58 грн х 0,8 = 2974,86 грн), що підлягав сплаті за подання цього позову, решту судового збору в сумі 3309,92 грн (6284,78 грн 2974,86 грн = 3309,92 грн) може бути повернуто ухвалою суду позивачу за окремо поданим ним клопотанням, на підставі статті 7 Закону № 3674-VI.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правової допомоги від 01.02.2023 №53-ЮП, рахунку-фактури №467 від 17.08.2023, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу №18/08-01 від 18.08.2023), платіжної інструкції №2032 від 23.08.2023) позивач сплатив Адвокатському бюро Крючкова кошти в загальній сумі 15000,00 грн на оплату правової допомоги, яка відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу складається з: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права (30 хв.); ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів та іншими товаросупровідними документами наданими клієнтом (1,5 год.); подання письмових пояснень на вимогу митного органу щодо кожної з 8-ти поставок (2 год); пошук інформації щодо контрагента у мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції (1 год); складання стратегії представництва ТОВ ФУДЛАЙФ ПЛЮС у суді щодо даної справи (1 год); вивчення судової практики з відповідних правовідносин (2 год.); складання та подання вищевказаної позовної заяви (3 год). Отже, з наданих документів слідує, що сума витрат на правову допомогу становить 15000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

При цьому, суд зазначає, що ознайомлення з оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості товарів, з товаросупровідними документами, пошук інформації, аналіз та вивчення фактичних обставин справи, судової практики включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач. Крім того, надання письмових пояснень на вимогу митного органу здійснено до пред`явлення цього позову та поза межами розгляду даної справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2974,86 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 21 квітня 2023 року №UA209000/2023/800044/1, від 24 квітня 2023 року №UA209000/2023/800045/1, від 27 квітня 2023 року №UA209000/2023/800047/1, від 28 квітня 2023 року №UA209000/2023/800048/1, від 01 травня 2023 року №UA209000/2023/800049/1, від 08 травня 2023 року №UA209000/2023/800052/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Костюшка, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фудлайф Плюс (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лідавська, будинок 1, ) судовий збір у сумі 2974,86 грн (дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири гривні 86 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук