Справа № 200/7116/23
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2024 року Справа№200/7116/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 28 вересня 2023 року № 61 про відмову позивачеві у призначенні пенсії;

зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачеві з 13 вересня 2023 року зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ, постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 з повним робочим днем під землею, згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , періоди роботи з 05 жовтня 1995 року по 01 червня 1998 року, з 23 вересня 1998 року по 12 липня 2000 року, з 12 липня 2000 року по 16 липня 2001 року, з 12 травня 2003 року по 13 вересня 2023 року.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю відмови у зарахуванні до пільгового підземного стажу вищезазначених періодів згідно з записами трудової книжки, які містять інформацію про зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25 грудня 2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені в оскаржуваному рішенні.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28 вересня 2023 року № 61 відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Рішенням встановлено, що страховий стаж особи становить 24 роки 04 місяці 08 днів, з урахуванням кратності 43 роки 04 місяці 08 днів.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 24 липня 2023 року № 26/314, які видані відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» (зберігача архівних документів), оскільки відсутні документи, які підтверджують, що відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» є правонаступником шахти № 2 «Новогродівська».

Позивач визначає спірними періоди з 05 жовтня 1995 року по 01 червня 1998 року, з 23 вересня 1998 року по 12 липня 2000 року, з 12 липня 2000 року по 16 липня 2001 року, з 12 травня 2003 року по 13 вересня 2023 року, які не зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. […].

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).

До вказаного Списку включено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах (абзац 1 розділу І Списку № 202).

Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахтах, та за наявності передбаченого стажу такої роботи - 25 років або працівники провідних професій за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].

Записом № 7 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14 липня 1993 року встановлено, що 05 жовтня 1995 року позивача прийнято на посаду учня гірника підземного на ділянку шахтного транспорту на шахту № 2 «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля; записом № 8 з 18 жовтня 1995 року по 03 листопада 1995 року направлено на курсове навчання за фахом гірника підземного до навчального пункту шахта «Росія»; записом № 9 з 03 листопада 1995 року по 22 листопада 1995 року практика за фахом; записом № 10 22 листопада 1995 року переведено гірником підземним 3 розряду на ділянку шахтного транспорту; записом № 13 01 червня 1998 року звільнено за власним бажанням.

Вказані записи охоплюють спірний період з 05 жовтня 1995 року по 01 червня 1998 року.

За відомостями форми РС-право, виданої станом на 04 жовтня 2023 року, періоди роботи з 05 жовтня 1995 року по 18 жовтня 1995 року, з 19 жовтня 1995 року по 03 листопада 1995 року, з 04 листопада 1995 року по 22 листопада 1995 року, з 23 листопада 1995 року по 30 жовтня 1997 року, 31 жовтня 1997 року (один день), з 01 листопада 1997 року по 27 квітня 1998 року, з 28 квітня 1998 року по 30 квітня 1998 року, з 01 травня 1998 року по 01 червня 1998 року, які складають загальний спірний період з 05 жовтня 1995 року по 01 червня 1998 року, зараховано лише до страхового стажу позивача.

На підтвердження пільгового стажу суду надано довідки від 24 липня 2023 року № 26/314, відомості яких кореспондуються із записами, внесеними до трудової книжки.

Враховуючи передачу архів Шахти № 2 «Новогродівська» на постійне зберігання до відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» на підставі наказів Міністерства вугільної промисловості України від 03 червня 2006 № 442 та Державного підприємства «Селидіввугілля» від 16 листопада 2011 року № 308, про що зазначено в самих довідках, суд приймає в якості належних доказів зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахті довідки, видані відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на підставі архівних документів.

За відомостями інформаційної довідки з питання передачі архівів Шахти № 2 «Новогродівська» до Державного підприємства «Селидіввугілля» від 19 вересня 2022 року № 06/264 відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» надає довідки працівникам Шахти № 2 «Новогродівська» з 14 грудня 2011 року дати підписання актів приймання-передачі документів.

Вказаними довідками визначено характер виконуваних робіт, відповідно до яких позивач користується правом на призначення пенсії за Списком № 1 (робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах).

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту України від 05 листопада 1993 року № 02-82орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, проходження навчання на протязі повного робочого дня та з урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Довідками від 24 липня 2023 року № 26/314 підтверджується, що з 18 жовтня 1995 року по 03 листопада 1995 року позивач проходив курсове навчання по професії гірника підземного з оплатою по тарифній ставці підземного робітника; з 03 листопада 1995 року по 22 листопада 1995 року позивач проходив практику по професії підземного гірника з оплатою по тарифній ставці підземного робітника, а тому ці періоди підлягають зарахуванню до пільгового підземного стажу.

Крім того, довідкою від 24 липня 2023 року № 26/314 визначено 1 день в жовтні 1997 року як прогул; 1 день в квітні 1998 року як відпустку без збереження заробітної плати; 2 дня в квітні 1998 року як участь у страйку.

Враховуючи, що зарахування прогулу до стажу роботи, що дає право на вихід на пенсію незалежно від віку, суперечить частині третій статті 114 Закону № 1058-IV, де передбачено зайнятість протягом повного робочого часу на підземних роботах, суд дійшов висновку, що день прогулу не підлягає включенню до стажу роботи на підземних роботах.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони буди пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році.

Докази, які б спростовували пов`язаність відпусток з виробничою необхідністю, у матеріалах справи відсутні, а тому один день відпустки без збереження заробітної плати підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» від 03 березня 1998 року № 137/98-ВР (далі - Закон № 137/98-ВР) організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. […]. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

Отже, перебування позивача у страйку не зараховується до стажу тільки в разі визнання такого страйку судом незаконним. Тобто, зазначеними нормами передбачено гарантії, щодо зарахування до трудового стажу, в тому числі до пільгового стажу, час участі працівника у страйку.

Суд зазначає, що відповідачем доказів того, що страйк, в якому приймав участь позивач, визнано незаконним у судовому порядку, не надано, а тому з урахуванням вимог Закону № 137/98-ВР час участі у страйку підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу.

При виборі та застосуванні норм права судом застосована правова позиція, викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2016 року № К/800/19551/15.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо протиправності незарахування до пільгового підземного стажу періодів роботи з 05 жовтня 1995 року по 30 жовтня 1997 року та з 01 листопада 1997 року по 01 червня 1998 року.

Записом № 14 трудової книжки встановлено, що 23 вересня 1998 року позивача прийнято на посаду гірника підземного 3 розряду на ділянку конвеєрного транспорту на шахту № 2 «Новогродівська»; записом № 15 07 червня 2000 року переведено гірником підземним 3 розряду на ділянку № 1; записом № 16 12 липня 2000 року переведено учнем гірника очисного забою підземного на ділянку № 1; записом № 17 з 12 липня 2000 року по 22 серпня 2000 року курсове навчання за фахом гірника очисного забою в УКК ДХК «Селидіввугілля»; записом № 18 з 22 серпня 2000 року по 28 вересня 2000 року практика за фахом гірника очисного забою; записом № 19 28 вересня 2000 року переведено гірником очисного забою підземним 5 розряду на ділянку №1; записом № 20 16 липня 2001 року звільнено у зв`язку з ліквідацією шахти.

Вказані записи охоплюють спірні періоди з 23 вересня 1998 року по 12 липня 2000 року, з 12 липня 2000 року по 16 липня 2001 року.

За відомостями форми РС-право періоди роботи з 23 вересня 1998 року по 12 липня 2000 року, з 13 липня 2000 року по 22 серпня 2000 року, з 23 серпня 2000 року по 28 вересня 2000 року, з 29 вересня 2000 року по 16 липня 2001 року, які складають загальний спірний період з 23 вересня 1998 року по 16 липня 2001 року, зараховано лише до страхового стажу позивача.

Відповідачем не враховано, що за інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5), період з 01 січня 1999 року по 16 липня 2001 року визначено як пільговий відповідно до коду ЗП3013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах […]).

Крім того, на підтвердження пільгового стажу суду надано довідки від 24 липня 2023 року № 26/314, відомості яких кореспондуються із записами, внесеними до трудової книжки. Вказані довідки суд приймає в якості належних доказів зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахті з підстав, зазначених вище.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо протиправності незарахування до пільгового підземного стажу загального періоду з 23 вересня 1998 року по 16 липня 2001 року (з урахуванням періодів навчання за фахом, виробничої практики, 1 дня в липні 2000 року участі у страйку, 1 дня у червні 2001 року відпустки без збереження заробітної плати з підстав, які наведено вище).

Записом № 25 трудової книжки встановлено, що 12 травня 2003 року позивача прийнято до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта № 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства ДХК «Селидіввугілля» на посаду гірника підземного 3 розряду на ділянку по ремонту гірничих виробок; записом № 28 з 13 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року направлено на навчання з відривом від виробництва за фахом гірника по ремонту гірничих виробок; записом № 29 01 лютого 2005 року переведено гірником підземним по ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем у шахті на ділянку по ремонту гірничих виробок.

Інші записи відсутні в трудовій книжці, наданій суду. Продовження роботи підтверджується відомостями форм ОК-5, РС-право. Враховуючи, що в матеріалах справи наявна форма ОК-5 щодо липня-вересня 2023 року, то слід вважати підтвердженим весь спірний період роботи з 12 травня 2003 року по 13 вересня 2023 року (день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії).

Довідкою від 25 липня 2023 року № 95 конкретизовано, що з 29 листопада 2004 року по 01 лютого 2005 року позивач проходив практику за професією гірника підземного з ремонту гірничих виробок з оплатою по тарифній ставці підземного робітника.

За відомостями форми РС-право спірний період зараховано до пільгового підземного стажу за виключенням періодів навчання за фахом: з 14 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року та з 30 листопада 2004 року по 01 лютого 2005 року;

а також періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати: з 01 жовтня 2012 року по 03 жовтня 2012 року; 30 червня 2014 року (один день); з 26 серпня 2014 року по 05 вересня 2014 року; з 27 лютого 2015 по 05 березня 2015 року; 30 квітня 2015 року (один день); з 29 червня 2015 року по 03 липня 2015 року; 31 жовтня 2015 року (один день); з 31 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року; 31 березня 2016 року (один день); з 29 червня 2016 року по 01 липня 2016 року; 31 серпня 2016 року по 03 вересня 2016 року; 30 листопада 2016 року (один день); з 28 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року; з 31 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року; з 30 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року; з 31 липня 2020 року по 02 серпня 2020 року.

Крім того, відповідачем не зараховано до страхового та пільгового стажу періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати, визначених довідкою від 25 липня 2023 року № 95: 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день);

а також період роботи з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року, за який не сплачено страхові внески.

Довідками від 25 липня 2023 року № 95, які суд приймає в якості належних доказів, підтверджується, що з 13 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року позивач проходив курси за професією гірника підземного з ремонту гірничих виробок з оплатою по тарифній ставці підземного робітника, з 29 листопада 2004 року по 01 лютого 2005 року - проходив практику за професією гірника підземного з ремонту гірничих виробок з оплатою по тарифній ставці підземного робітника, а тому ці періоди підлягають зарахуванню до пільгового підземного стажу з підстав, наведених вище.

Суду також не надано доказів, які б спростовували пов`язаність відпусток без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю, а тому, враховуючи, що періоди відпусток не перевищують 1 місця в календарному році, суд вважає необхідним зарахувати до пільгового підземного стажу ці періоди з підстав, які зазначались вище. Відповідачем не враховано, що за інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5), періоди визначено як пільгові.

За індивідуальними відомостями застрахованої особи (форма ОК-5) роботодавцем не сплачено страхові внески за період з 26 липня 2023 року (день, з якого формою РС-право не обчислено стаж) по 13 вересня 2023 року (день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії).

Оцінюючи правомірність/протиправність відмови у зарахуванні вищезазначених періодів, суд виходить з наступного.

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою, десятою, абзацом 1 частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, […], здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески;

якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом;

страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

З урахуванням наведених норм суд дійшов висновку, що позивач не несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

При аналізі та застосуванні наведених норм права, судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо протиправності незарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 28 вересня 2023 року № 61 про відмову позивачеві у призначенні пенсії.

Щодо задоволення похідної вимоги, то належним способом захисту буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 13 вересня 2023 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день); з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року;

до пільгового підземного стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, періоди роботи: з 05 жовтня 1995 року по 30 жовтня 1997 року; з 01 листопада 1997 року по 01 червня 1998 року; з 23 вересня 1998 року по 16 липня 2001 року; з 14 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року; з 30 листопада 2004 року по 01 лютого 2005 року; з 01 жовтня 2012 року по 03 жовтня 2012 року; 30 червня 2014 року (один день); з 26 серпня 2014 року по 05 вересня 2014 року; з 27 лютого 2015 по 05 березня 2015 року; 30 квітня 2015 року (один день); з 29 червня 2015 року по 03 липня 2015 року; 31 жовтня 2015 року (один день); з 31 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року; 31 березня 2016 року (один день); з 29 червня 2016 року по 01 липня 2016 року; 31 серпня 2016 року по 03 вересня 2016 року; 30 листопада 2016 року (один день); з 28 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року; з 31 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року; з 30 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року; з 31 липня 2020 року по 02 серпня 2020 року; 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день); з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року.

В іншій частині позову слід відмовити.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це сума судового збору покладається на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28 вересня 2023 року № 61 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 13 вересня 2023 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день); з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року;

до пільгового підземного стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, періоди роботи: з 05 жовтня 1995 року по 30 жовтня 1997 року; з 01 листопада 1997 року по 01 червня 1998 року; з 23 вересня 1998 року по 16 липня 2001 року; з 14 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року; з 30 листопада 2004 року по 01 лютого 2005 року; з 01 жовтня 2012 року по 03 жовтня 2012 року; 30 червня 2014 року (один день); з 26 серпня 2014 року по 05 вересня 2014 року; з 27 лютого 2015 по 05 березня 2015 року; 30 квітня 2015 року (один день); з 29 червня 2015 року по 03 липня 2015 року; 31 жовтня 2015 року (один день); з 31 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року; 31 березня 2016 року (один день); з 29 червня 2016 року по 01 липня 2016 року; 31 серпня 2016 року по 03 вересня 2016 року; 30 листопада 2016 року (один день); з 28 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року; з 31 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року; з 30 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року; з 31 липня 2020 року по 02 серпня 2020 року; 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день); з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 500 (п`ятсот) грн.

Повідомлення учасників справи здійснюється через електронну пошту, у тому числі неофіційну, виходячи з презумпції обізнаності (особа, яка, звертаючись до суду, в заяві, або по суті справи, або в заяві з процесуальних питань вказала свою електронну пошту, яка не є офіційною, погоджується на отримання повідомлення саме на цю електронну пошту і має цікавитись, чи отримала лист, чи ні), або через систему «Електронний суд».

Учасник судового процесу, який не має електронного кабінету, повинен виконати вимоги частини другої статті 129 КАС України та за допомогою електронної пошти (телефону) негайно підтвердити суду про отримання судового повідомлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 січня 2024 року.

Суддя Ю.М. Льговська