Справа № 140/32815/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/32815/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2023 року, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228 Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та транспортне обслуговування (далі - Постанова №228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року №536 Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. №228), а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць; зобов`язання провести нарахування та виплату грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2023 року, виходячи з розміру 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць (з урахуванням виплачених сум) та виплачувати компенсацію у зазначеному розмірі до виникнення обставин, з якими правовий акт пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що є пенсіонером органів внутрішніх справ, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом війни 2 групи, має у користуванні придбаний за власні кошти автомобіль марки SUZUKI, 1989 року виписку. Відповідач виплачує йому компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, однак у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством. На звернення позивача від 10 жовтня 2023 року про перерахунок та виплату грошової компенсації за друге півріччя 2023 року відповідач письмово повідомив, що виплата грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2023 року проведена згідно із пунктом 2 Постанови №228 в сумі 230,23 грн, а для проведення перерахунку та виплати вказаної компенсації відсутні законні підстави.

Позивач не погоджується із вказаною відмовою та вважає, що має право на грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля відповідно до пункту 2 Постанови №228 у розмірі 22 відсотки прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що має становити 2762,76 грн із розрахунку 460,46 грн на місяць (2093,00 грн x 22%). При цьому просив врахувати правову позицію Верховного Суду у справі №260/4268/21.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.18-19). В обґрунтування цієї позиції вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2020 року №683 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. №228, яка набрала чинності 08 серпня 2020 року, пункт 2 Постанови №228 викладено у новій редакції, якою встановлено розміри річних грошових компенсацій, зокрема, на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів - 22 відсотки прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік у березні за перше півріччя та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення. У такому порядку ОСОБА_1 розрахована та виплачена компенсація у 2023 році - 460,46 грн на рік або по 230,23 грн за півріччя (2093,00 грн - прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність х 22%).

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, має у власності автомобіль марки SUZUKI, 1989 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.7 зворот), свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8 зворот).

Згідно з довідкою Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 11 жовтня 2023 року №11.2-8.6/9483/2023 ОСОБА_1 як особі з інвалідністю ІІ групи виплачено компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2023 року в розмірі 230,23 грн (а.с.11).

На звернення ОСОБА_1 від 10 жовтня 2023 року про перерахунок та виплату грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2023 року у розмірі 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, на місяць (а.с.9) Департамент соціальної політики Луцької міської ради листом від 13 жовтня 2023 року №11.2-9/9527/2023 повідомив про відсутність підстав для вчинення таких дій та що виплата грошової компенсацій за друге півріччя 2023 року проведена згідно із пунктом 2 Постанови №228 в сумі 230,23 грн (а.с.10).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06 жовтня 2015 року №2961-IV Про реабілітацію осіб з інвалідністю (далі - Закон №2961-IV).

Виплата грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування регламентована положеннями статті 28 Закону №2961-IV.

Так згідно із частинами першою, п`ятою, шостою статті 28 Закону №2961-IV грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю, на дітей з інвалідністю, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом. Грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування призначають і виплачують місцева державна адміністрація. Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України Постановою №228 затвердив Порядок виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування (Порядок №228).

Відповідно до пункту 2 Постанови №228 для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та мотоколясок становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 5 Порядку №228 передбачено, що компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

При цьому перелік осіб, яким призначається компенсація на транспортне обслуговування, визначений у пункті 14 Порядку №228.

Наведене нормативне регулювання дає підстави стверджувати, що розмір грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, показники, за якими вона визначається, порядок та періодичність її виплати точно встановлені законодавством, яке не передбачає компетенції центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, забезпечує формування та реалізацію здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, давати роз`яснення з питань визначення розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, що виплачуються особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, що мають автомобілі та мотоколяски. Показники і параметр розміру грошової компенсації у нормативному акті виписані достатньо чітко і однозначно для того, щоб визначити і виплати конкретну суму цього платежу. Зокрема, положення пункту 2 Постанови №228 та пункту 5 Порядку №228 треба розуміти так, що 22 або 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за кожен місяць відповідного півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року у справі №550/196/16-а, від 28 квітня 2020 року у справі №611/26/17.

При вирішенні цього спору суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі №260/4268/21 (спір стосувався нарахування та виплати особі з інвалідністю з дитинства грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 28 жовтня 2019 року по 01 липня 2021 року включно, виходячи з розміру 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць), які полягають у такому.

Відповідно до пункту 2 Постанови №228 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року №536 Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. №228 (далі - Постанова №536) грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2020 року №683 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. №228, яка набрала чинності 08 серпня 2020 року, затверджено зміни, що вносяться до Постанови №228, зокрема, пункт 2 Постанови № 228 викладено у такій редакції: 2. Установити, що для осіб з інвалідністю і законних представників дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування - 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність..

З 01 липня 2021 року набрали чинності зміни до Постанови №228, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2021 року №283 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. №228, зокрема її пункт 2 викладено у такій редакції: 2. Установити, що для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та мотоколясок становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування - 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації можуть встановлювати розміри компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування вищі, ніж зазначені в цьому пункті, в разі наявності фінансових можливостей..

Отже, розмір грошової компенсації на транспортне обслуговування визначено пунктом 2 Постанови №228:

в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року №536 Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. №228, чинній до 08 серпня 2020 року: грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць;

в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2020 року №683 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. №228, чинній з 08 серпня 2020 року: розміри річних грошових компенсацій на транспортне обслуговування становлять 29 відсртків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, з 08 серпня 2020 року Кабінетом Міністрів України встановлено інший механізм обрахунку розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, який призвів до зменшення розміру грошової компенсації.

Зменшення розміру компенсації на транспортне обслуговування через зміну механізму його обчислення з 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на місяць до 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на рік, тобто у дванадцять разів, вказує на порушення державою конвенційних зобов`язань взятих на себе у зв`язку із ратифікацією Конвенції про права осіб з інвалідністю та Європейській соціальній хартії (переглянута), оскільки не узгоджується із взятими Україною на себе зобов`язаннями сприяти індивідуальній мобільності осіб з інвалідністю вибраним ними способом, у вибраний ними час та за доступною ціною; а також сприяти їхній всебічній соціальній інтеграції та участі у житті суспільства, зокрема, шляхом вжиття заходів, включаючи технічну допомогу, що спрямовані на усунення перешкод для спілкування і пересування і що надають доступ до транспорту, житла, культурної діяльності і відпочинку.

З огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила суди у період чинності пункту 2, в редакції, яка передбачає, що розміри річних грошових компенсацій на транспортне обслуговування становлять 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у правовідносинах щодо виплати грошової компенсації на транспортне обслуговування, передбаченої статтею 28 Закону №2961-IV, повинні застосовувати пункт 2 Постанови №228 в редакції Постанови №536, згідно із якою грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць з урахуванням положень міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положень Конвенції про права осіб з інвалідністю та Європейської соціальної хартії (переглянутої).

Суд також зазначає, що хоч наведені правові висновки зроблені Верховним Судом стосовно змін до пункту 2 Постанови №228 в редакції до 01 липня 2021 року, однак суттєвих відмінностей пункт 2 Постанови №228 з 01 липня 2021 року в частині визначення розміру грошової компенсації не зазнав, що не змінює суті правових висновків Верховного Суду у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі №260/4268/21.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що виплата позивачу у 2023 році спірної компенсації в сумі 230,23 грн за друге півріччя не відповідає положенням пункту 2 Постанови №228 в редакції Постанови №536.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, на підставі наданих суду статтями 9, 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення нарахування та виплати позивачу грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2023 року, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 Постанови №228 в редакції Постанови №536, а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць та зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_2 за друге півріччя 2023 року грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць (з урахуванням виплачених сум).

Водночас позовні вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати вказану грошову компенсацію до виникнення обставин, з якими правовий акт пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин, не підлягають задоволенню, адже судовому захисту підлягають порушені на момент звернення до суду права, а не ті, які можливо (ймовірно) будуть порушені у майбутньому. До того ж заява ОСОБА_1 від 10 жовтня 2023 року стосувалася перерахунку компенсації за друге півріччя 2023 року.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243 - 246, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 03191963) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за друге півріччя 2023 року, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року №536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228», а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради провести ОСОБА_1 нарахування та виплату за друге півріччя 2023 року грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць (з урахуванням виплачених сум).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк