Справа № 120/8990/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 грудня 2023 р. Справа № 120/8990/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Вільчинського О. В.,

за участі секретаря судового засідання: Магдич М.С.

представника позивача: Ониська М.М.,

представника відповідача: Олійник Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку (загального або спрощеного) позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД"

до: Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" (далі ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД", позивач) з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" прийнято податкові повідомлення-рішення форми "В4" від 10.05.2023 №6, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1 531 403 грн; форми "ПН" від 10.05.2023 №6, яким застосовано суму штрафу у розмірі 3400 грн. за відсутність реєстрації податкової накладної.

З такими податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, вважає, що вони прийняті з порушенням норм чинного законодавства, оскільки висновки контролюючого органу щодо використання лушпиння не у господарській діяльності ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" не відповідають дійсності, адже між сторонами було укладено договори з ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат" та ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН" на надання послуг із переробки соняшнику підприємства на давальницьких умовах.

Позивач звертає увагу на те, що норми виходу готової продукції чітко зафіксовані сторонами в договорі на переробку. Відходи ж, які утворюються в процесі виробництва, не мають економічної цінності для замовника і не можуть бути ним реалізовані, а підприємство не замовляє переробнику виготовлення відходів.

Крім того, позивач переконаний, що застосування штрафних санкцій з підстав, визначених ст.120-1 Податкового кодексу України, є передчасним, оскільки обов`язок щодо складання та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у платника податку виникне за наслідками розгляду справи у судовому порядку, коли суд встановить, що дійсно при наявності об`єкта оподаткування ПДВ, платник не здійснив реєстрацію відповідних податкових накладних по реалізації лушпиння.

З урахуванням наведеного позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2023 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою судом призначено підготовче засідання, встановлені сторонам строки для подання заяв по суті справи (відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення).

26.07.2023 від Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. Свою позицію мотивує тим, що проведеною перевіркою встановлено надання послуг давальницької переробки соняшника на адресу ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" підприємствами ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат", ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН". Так, після кожної партії переробки певна кількість відходів з урахуванням норм сорності та відходів, затверджених в договорах на переробку №184/ПР від 16.09.2022, №18722 від 25.07.2022 в пунктах 6.4 та 6.3.1 відповідно (із врахуванням додаткових угод до договорів переробки), лушпиння в загальній кількості 2996,1 тон, в тому числі: від переробки підприємством ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат" згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг) - 830,052 тон та від переробки підприємством ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН" згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг) - 2166, 048 тон, використано не у господарській діяльності ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД".

Вказує, що підписання актів здачі-приймання робіт (надання послуг) між ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" та підприємствами-переробниками є підтвердженням того, що право власності на відходи (лушпиння) перейшло до ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат" та ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН". Таким чином, позивачем здійснено операцію з постачання товарів (передача права на розпорядження) в розумінні пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, що відповідно до пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України є об`єктом оподаткування ПДВ.

Враховуючи викладене, ГУ ДПС у Вінницькій області вважає, що податкові повідомлення-рішення від 10.05.2023 №6, №6 прийнято правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства.

В ході підготовчого провадження судом неодноразово відкладалися підготовчі засідання та оголошувалися у них перерви.

10.10.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження в порядку письмового провадження та зазначено, що позивач не погоджується з висновками акту перевірки, оскільки підприємство не здійснювало реалізацію лушпиння, а передало його на утилізацію, що підтверджується відповідними довідками/актами суб`єктів господарювання, котрі проводили утилізацію/спалювання.

Ухвалою суду від 10.10.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

У проведених судових засіданнях з розгляду справи по суті представник позивача підтримував заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. В той же час, представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Просила в позові відмовити повністю.

27.11.2023 представником відповідача для долучення до матеріалів справи надано письмові пояснення стосовно формування спірного податкового повідомлення рішення та яким чином встановлювалася вартість лушпиння та кількість.

05.12.2023 представником позивача для долучення до матеріалів справи надано додаткову угоду №7 від 28.03.2023 до договору №18722 на переробку соняшнику на давальницьких умовах від 25 липня 2022 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення відповідача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив таке.

На підставі наказу від 16.03.2023 №59 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" посадовими особами Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВВП проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.02.2023 № від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з урахуванням уточнюючого розрахунку № від 10.03.2023.

За результатами перевірки складений акт від 14.04.2023 № 136/34-00-07-06/36328597 (а. с. 88-161 тому 1).

Відповідно до висновків акта перевірки встановлено порушення позивачем:

1) пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню по рядку 20.2.1 "Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідну до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка: підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 ДЗ): на рахунок платника у банку", на 997332 грн.;

2) пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню по рядку 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по рядку 21 (рядок 19 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)", на суму 1 531 403 грн.;

3) п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" не складено податкову накладну, відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та не зареєстровано її у Єдиному реєстрі податкових накладних із зазначенням умовного ІПН "00" обсягом постачання (без податку на додану вартість) 7657014, 73 грн., крім того ПДВ 1531402, 95 грн.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області 10.05.2023 прийняло податкові повідомлення-рішення:

№ 6 форми "В4", яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1 531 403 (а. с. 82-84 тому 1);

№ 6 форми "ПН", яким застосовано суму штрафу у розмірі 3400 грн. за відсутність реєстрації податкової накладної (а. с. 85-87 позивач звернувся до суду з цим позовом тому 1).

Позивач, вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно зі статтею 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 139.1.9 пунктом 139.1 статті 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За положеннями пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Як встановлено судом, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.02.2023 № від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з урахуванням уточнюючого розрахунку № від 10.03.2023.

Проведеною перевіркою встановлено надання послуг давальницької переробки соняшника на адресу ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" підприємствами ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат", ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН".

Так, ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат" надано послуги з переробки соняшника в кількості 4369, 25 тон на суму без ПДВ 11317595, 44 грн, крім того ПДВ 2263519,10 грн.

Як вбачається з п. 6.8 Додаткової угоди №2 від 02.10.2022 до договору №184/ПР від 16.09.2022 на переробку соняшнику на давальницьких умовах, продукція (олія, шрот, фуз олійний), отримана в результаті переробки Сировини, не належить Виконавцю. Відходи від очистки (переробки) Сировини та лушпиння залишаються у Виконавця і утилізуються або використовуються ним самостійно. Вартість утилізації відходів включена у вартість (ціну) послуг по переробці Сировини.

ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН" надано послуги з переробки насіння соняшнику в кількості 10857,139 тон на суму без ПДВ 28123030,02 грн., крім того ПДВ 5624605,99 грн.

Відповідно договору №18722 на переробку соняшнику на давальницьких умовах від 25.07.2022, з урахуванням Додаткової угоди №5 від 20.01.2023 слідує, що продукція, отримана в результаті переробки Сировини, належить Замовнику. Замовник самостійно розпоряджається Продукцією. Відходи від очистки (переробки) Сировини та лушпиння залишаються у Виконавця і утилізуються або використовуються ним самостійно. Вартість утилізації відходів включена у вартість (ціну) послуг по переробці Сировини.

Як стверджує відповідач, з аналізу Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат" в січні 2023 року здійснював придбання лушпиння соняшникового за ціною без ПДВ 2917, 50 грн. за 1 тону.

Водночас, ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН" в січні 2023 року здійснює придбання лушпиння соняшникового за ціною без ПДВ 2917,50 грн. за 1 тону в період з 01.01.2023 по 04.01.2023 та за ціною без ПДВ 2417 грн. за 1 тону після 04.01.2023.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку, що вартість без ПДВ лушпиння, яке після переробки було використано не у господарській діяльності, складає 7657014,73 грн. (830, 052*2917,50+2166,048*2417), крім того ПДВ 20% - 1531402,95 грн.

Згідно з пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до ст. 186 Податкового кодексу розташоване на митній території України.

Водночас, пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, утому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає обґрунтованими доводи податкового органу про те, що підписання актів здачі-приймання робіт (надання послуг) між ТОВ "АГРОПРОСПЕРІС ТРЕЙД" та підприємствами - переробниками ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат", ТОВ "ДІ ЕНД АЙ Еволюшин" свідчить про те, що право власності на відходи (лушпиння) перейшло до ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат" та ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН". А тому, позивачем здійснено операцію з постачання товарів в розумінні пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, що відповідно до пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування ПДВ.

Так, на підтвердження факту утилізації лушпиння соняшнику позивачем надано до суду довідки про утилізацію лушпиння соняшнику в січні 2023 року, видані ТОВ "ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШИН" та "ПРАТ "Чернівецький олійно-жировий комбінат", однак, суд критично оцінює надані докази, оскільки такі акти з`явилися лише в процесі судового розгляду справи, при цьому, при проведенні перевірки податковому органу дана інформація не надавалася.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведений факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту за господарськими відносинами з наведеними контрагентами.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За таких обставин у податкових правовідносинах є неприпустимою ситуація, яка дозволяла б недобросовісним платникам за допомогою інструментів, що використовуються у цивільно-правових відносинах, створювати ситуацію формальної наявності права на отримання податкової вигоди.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності з урахуванням доводів наведених як підприємством так і контролюючим органом, суд приходить висновку, що за конкретно встановлених обставин у справі на підставі оцінених доказів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, контролюючий орган довів факт завищення позивачем від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено належними і допустимими доказами дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення ПДВ, заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету за січень 2023 року.

Судом встановлено, що відповідачем сума штрафу за порушення позивачем граничного строку для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахована згідно положень пункту 120-1 статті 120 ПК України.

Згідно зі ст. 1 ПК України порядок справляння податків і зборів їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, встановлюється цим Кодексом.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Відтак, пунктом 201.10 ст. 201 ПК України виокремлено такі види податкових накладних, які підлягають реєстрації в ЄРПН: податкові накладні, які не надаються покупцю; податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування. При цьому у статті 120-1 ПК України законодавцем визначені виключні випадки, які звільняють платника від штрафних санкцій, а саме у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Згідно з п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України визначено, що у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою податкової накладної, складеної відповідно до п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до ст. 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 грн.

З огляду на викладене суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення податкового органу від 10.05.2023 № 6 форми "В4", яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1531403 грн, та № 6 форми "ПН", яким позивачу застосовано суму штрафу у розмірі 3400 грн. за не реєстрацію податкової накладної, є правомірними та не підлягають скасуванню.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997, набула чинності для України 11.09.1997) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Вирішуючи питання про застосування ст. 13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Аманн проти Швейцарії" (Заява №27798/95 п. 88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

За приписами частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

У даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Водночас доводи позивача на підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, спростовані доводами й доказами відповідача.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оскільки позивачем не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс Трейд" (21030, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Келецька, 105, код ЄДРПОУ 36328597)

Відповідач: Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП (65015, Одеська область, м.Одеса, пр. Шевченка, 15/1, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович