Справа № 420/29705/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (індекс 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (індекс 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) розглянути заяву від 11.09.2023 року та прийняти рішення про виплату одноразової грошової допомоги як на сім`ю загиблого внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом ОСОБА_2 , у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його син ОСОБА_2 , який працював на посаді лікаря-отоларинголога екстреної допомоги отоларингологічного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР, ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув під час виконання трудових (посадових) обов`язків в робочий час. Даний факт підтверджується актовим записом про смерть №603, складеним 23.08.2023 року Білозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ), а також Актом спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10 год. 45 хв. в КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР, затвердженим 24.08.2023 року начальником Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Як зазначає позивач, у зв`язку з викладеним та на підставі п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 11.09.2023 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення страхової виплати, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 8145/03-16 від 21.09.2023 року позивачу було відмолено в призначенні одноразової допомоги, яка виплачується сім`ї померлого, оскільки наявними документами не підтверджено факт проживання однією сім`єю та ведення побуту з ОСОБА_2 , та не підтверджений факт, що позивач є єдиним членом сім`ї ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У своїх доводах позивач посилається на те, що при зверненні він надав відповідачу заяву про призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого та відповідні документи, передбачені ст. 37 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядком № 11, зокрема, свідоцтво про народження сина. Факт родинних відносин підтверджуються записом про народження № 193, зробленим 21.02.1998 року Херсонським міським відділом РАГС (свідоцтво про народження НОМЕР_3 , видане 21.02.1998 року Херсонським міським відділом РАГС). Факт проживання однією сім`єю з сином ОСОБА_2 підтверджується витягом про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано, виданим 26.10.2023 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зробило помилковий висновок щодо відсутності у нього права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як на сім`ю загиблого внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

20.11.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідач погоджується, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону №1105, у разі смерті потерпілого його сім`ї виплачується одноразова допомога у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Однак, відповідач заперечує, що таке право виникло у позивача.

У відзиві зазначено, що Відділом призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання трудових обов`язків в період роботи в КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" Херсонської міської ради. Встановлено, що документами доданими до заяви не підтверджено факт того, що ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї потерпілого. Відділом реєстрації місяця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради, 06.09.2023 було надано Витяг про осіб, місце проживання яких зареєстровано, або було зареєстровано в період з 15.02.1998 по 06.09.2023 за адресою: АДРЕСА_2 (далі - Витяг).

Згідно зазначеного Витягу, за вищевказаною адресою, у відповідний період, зареєстровано 5 осіб без визначення родинних стосунків, а саме:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Інформація щодо ведення спільного побуту відсутня.

Поряд з цим, згідно витягу з реєстру територіальної громади від 05.09.2023, матір померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до Витягу на день смерті гр. ОСОБА_2 (померлий) та гр. ОСОБА_1 (батько померлого) зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 ., за даними паспорту гр. ОСОБА_1 (померлого) місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Таким чином відповідач зазначає, що у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів про те, що позивач є єдиним членом сім`ї потерпілого (відсутні дані про створення або не створення сім`ї потерпілим та про наявність або відсутність дітей, про ведення спільного побуту, тощо), право на одноразову виплату відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону №1105-ХІУ у ОСОБА_1 відсутнє. На підставі вищевикладеного, відділом було вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначені одноразової допомоги, передбаченої пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону, у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, яка виплачується сім`ї померлого, оскільки наявними документами не підтверджено факт проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту гр. ОСОБА_1 з померлим гр. ОСОБА_2 , та не підтверджений факт, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2

27.11.2023 року позивачем подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач, всупереч доводам відповідача стосовно відсутності доказів того, що позивач є єдиним членом сім`ї потерпілого та факту проживання однією сім`єю та ведення побуту з ОСОБА_2 , зазначив, що надання доказів того, що особа повинна бути єдиним членом сім`ї потерпілого діючим законодавством не передбачено. Кожен член сім`ї померлого має право звернутися з заявою про виплату одноразової допомоги. Позивач своїм правом скористався, проте відповідач протиправно йому відмовив.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, позивач - ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 21.02.1998 року Херсонським міським відділом РАГС (а.с. 11-А).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Білозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, про що 23.08.2023 року складено актовий запис про смерть №603 (а.с. 12).

23.08.2023 року Комісією, утвореною наказом Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 03.08.2023 року №340/ПД, було складено Акт спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10 год. 45 хв. в КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» Херсонської міської ради, затверджений 24.08.2023 року начальником Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (а.с. 8-11).

Згідно висновків акту розслідування групового нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10 год. 45 хв. з лікарем-отоларингологом екстреної допомоги отоларингологічного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є Карабелеша» ХМР ОСОБА_2 , визнано, що нещасний випадок стався під час виконання трудових (посадових) обов`язків в робочий час. На підставі - Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, підпункту другого пункту 52 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337, до переліку подій, що призвели до нещасних випадків на виробництві як оголошена та неоголошена війна, вважати нещасний випадок, що стався з лікарем-отоларингологом екстреної допомоги отоларингологічного відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР ОСОБА_2 , пов`язаним з виробництвом, скласти по ньому акт за формою Н-1/П та взяти нещасний випадок на облік КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ХМР.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

11.09.2023 року ОСОБА_1 (батько померлого) звернувся до відповідача із заявою про призначення страхової виплати, а саме одноразової допомоги сім`ї загиблого.

Відділом призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянуто заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання трудових обов`язків в період роботи в КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" Херсонської міської ради, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та прийнято Рішення від 21.09.2023 року №8145/03-16, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені одноразової допомоги, передбаченої пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону, у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, яка виплачується сім`ї померлого, оскільки наявними документами не підтверджено факт проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту з померлим гр. ОСОБА_2 , та не підтверджений факт, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 (а.с. 13, 35).

Відмова мотивована тим, що згідно статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У рішенні зазначено: За даними витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 15.02.1998 по 06.09.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , який видано 06.09.2023 відділом реєстрації місяця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради (далі - Витяг), за даною адресою зареєстровано 5 осіб без визначення родинних стосунків, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Інформація щодо ведення спільного побуту відсутня. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 05.09.2023, матір померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно Витягу на день смерті гр. ОСОБА_2 (померлий) та гр. ОСОБА_1 (батько померлого) зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 ., за даними паспорту. У зв`язку з тим, що відсутні дані про створення або не створення сімї гр. ОСОБА_2 та про наявність або відсутність дітей у гр. ОСОБА_2 , про проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту гр. ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (відсутні підтверджуючі документи, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 ), право на одноразову виплату на сім`ю відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону гр. ОСОБА_1 не має.

Не погоджуючись із рішенням від 21.09.2023 року №8145/03-16 про відмову призначення страхової виплати, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Стаття 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає документи для розгляду справ про страхові виплати.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону, для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

За малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або інший законний представник.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону, територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону, потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розгляд справи про страхові виплати здійснюється таким чином:

Територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Територіальні органи уповноваженого органу управління можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо:

1) потерпілий вчиняв дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання рекомендацій лікаря), що сприяли настанню страхового випадку;

2) роботодавець, інші органи, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілий надали уповноваженому органу управління завідомо неправдиві відомості про страховий випадок;

3) застрахована особа вчинила умисне кримінальне правопорушення, що призвело до настання страхового випадку.

Уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованій особі, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення від 21.09.2023 року №8145/03-16 про відмову позивачу у призначенні страхової виплати, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї, мотивоване тим, що відсутні дані про створення або не створення сімї гр. ОСОБА_2 та про наявність або відсутність дітей у гр. ОСОБА_2 , про проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту гр. ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (відсутні підтверджуючі документи, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 ).

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, враховуючи наступне.

Як вже було зазначено, за приписами ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій.

Так, у розпорядженні уповноваженого органу наявні дані, зокрема, Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат; Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; дані органів реєстрації про реєстрацію місця проживання.

Таким чином посилання відповідача на те, що відсутні дані про створення або не створення сім`ї гр. ОСОБА_2 та про наявність або відсутність дітей у гр. ОСОБА_2 є необґрунтованими. Ці дані мав встановити сам відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач не надав доказів створення сім`ї гр. ОСОБА_2 та про наявність або відсутність дітей у гр. ОСОБА_2 .

Щодо проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту гр. ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_2 .

З матеріалів справи судом встановлено, що факт родинних відносин позивача - ОСОБА_1 з ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 21.02.1998 року Херсонським міським відділом РАГС (а.с. 11-А), де у графі «батько» записаний ОСОБА_1 .

Відповідач цей факт не заперечує.

Факт проживання однією сім`єю з сином ОСОБА_2 підтверджується витягом про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано, виданим 26.10.2023 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради (а.с. 14).

Позивач надано до суду акт та довідку ОСН №24, згідно яких ОСОБА_2 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає та зареєстрований також й позивач.

При цьому, як зазначає відповідач у спірному рішенні, згідно Витягу на день смерті гр. ОСОБА_2 (померлий) та гр. ОСОБА_1 (батько померлого) зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що у розпорядженні уповноваженого органу наявні дані з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; дані органів реєстрації про реєстрацію місця проживання.

Під час судового розгляду справи відповідач не надав доказів того, що позивач не є сім`єю з сином ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Що стосується доводів відповідача про відсутність підтверджуючих документів, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 , суд зазначає, що доведення цього факту не вимагається пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для отримання одноразової допомоги у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Ця норма передбачає виплату одноразової допомоги у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї без прив`язки щодо кількості членів сімї та ступені їх спорідненості, тощо.

За таких обставин суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивач не має права на одноразову виплату на сім`ю, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку зі смертю його сина внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

На підстав викладеного суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.09.2023 року №8145/03-16 щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 ;

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи, що до компетенції суду не належить призначення, розрахунок та виплата соціальних виплат, а здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд вважає доцільним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2023 року про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, інших витрат під час розгляду справи сторонам не було понесено.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-78, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.09.2023 року №8145/03-16 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2023 року про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук