Справа № 140/28305/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/28305/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.03.2020 №, №, №; визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 01.06.2020 №212911-52.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 за результатами якої складено акт перевірки від 04.02.2020 №1994/03-20-33-03/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статті 179 ПК України, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 122346, 55 грн, у зв`язку з не поданням податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік.

До вказаних висновків податковий орган дійшов згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, де вказано, що ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді додаткового блага за 2016 рік в сумі 679703,06 грн від ТОВ "Кредитні ініціативи". Сума анульованого боргу в податковому розрахунку за формою 1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому борг було анульовано, становив 679703,06 грн за 2016 рік.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: від 24.03.2020 №, яким застосовано штрафні санкції в сумі 170,00 грн; від 24.03.2020 №, яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 122346,55 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 30586,64 грн; від 24.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 10195,55 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 2548,89 грн. Крім того, згідно підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України позивачу нараховано пеню в сумі 47413,48 грн (з податку на доходи фізичних осіб) та 3951,12 грн (з військового збору) відповідно, а також позивачу надіслана податкова вимога від 01.06.2020 №212911-52 про сплату боргу у вказаній сумі.

Позивач не погоджується з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями і вимогою про сплату боргу та вказує на те, що контролюючим органом наказ ГУ ДПС у Волинській області від 14.01.2020 №110 та повідомлення про проведення перевірки від 14.01.2020 №49 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене відправлення не було вручене позивачу, а повернулось за зворотною адресою із відміткою Укрпошти "за закінченням строку зберігання" . Вказує на те, що він за вказаною адресою ніколи не був прописаний та не проживав, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2 . Зокрема, з 16.10.1999 по 06.06.2012 ОСОБА_1 був прописаний за адресою: АДРЕСА_2 , а з 07.06.2012 по даний час за адресою: АДРЕСА_3 . Вказане свідчить про допущену помилку працівниками контролюючого органу у визначенні адреси ОСОБА_1 .

Відтак, протиправність дій контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , нівелює правові наслідки цієї перевірки, в тому числі і прийнятих за її результатами оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Окрім того, вважає, що податковий орган безпідставно дійшов висновку про отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага за 2016 рік в сумі 679703,06 грн від ТОВ "Кредитні ініціативи", оскільки підпунктом 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації' зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Оскільки позивачем дотримано всіх умов, з якими підпункт 165.1.59 пункт 165.1 статті 165 ПК України пов`язує звільнення суми прощеного боргу від оподаткування, то сума прощеного боргу не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу в силу підпункту 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 ПК України.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 11.10.2023 представник відповідача позовних вимог не визнала та зазначила, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, гр. ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді додаткового блага за 2016 рік в сумі 679703,06 грн від ТОВ «Кредитні Ініціативи» (код за ).

Відповідно до відображення суми анульованого боргу в податковому розрахунку за формою 1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому борг було анульовано, становив 679703,06 грн за 2016 рік.

Згідно з пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Оскільки, кредитором виконано вимоги п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу то боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Фізичною особою ОСОБА_1 , дохід, отриманий від ТОВ «Кредитні Ініціативи» (код за ) у 2016 році не задекларований та відповідний податок не сплачений, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення на податкова вимога винесені контролюючим органом правомірно.

Також звертає увагу, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, адреса проживання позивача: АДРЕСА_4 . Таким чином, контролюючий орган направив податкові повідомлення-рішення позивачу на адресу, яка була у наявності в базах даних податкової служби.

З наведених підстав просить у задоволенні позову відмовити повністю.

24.11.2023 до суду надійшла заява представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

У відповіді на відзив від 17.10.2023 представник позивача підтримала доводи та аргументи вказані у позовній заяві.

Інші заяви по суті спору на адресу суду від учасників справи не надходили.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

26.04.2007 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_5 та земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:1981, на якій розташований цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (а.с.31)

26.04.2007 між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (правонаступником якого є AT "Сведбанк") було укладено іпотечний договір №0201/0407/71-306, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредитору суму кредиту у розмірі 38250,00 доларів США не пізніше 26.04.2027, сплатити відсотки за користування кредитами в порядку та на умовах, які визначені кредитним договором, сплачувати неустойки, а також здійснювати всі інші платежі, як це передбачено кредитним договором.

В подальшому на підставі укладеного між AT "Сведбанк" та ТОВ "ФК "Вектор Плюс" договору факторингу від 28.11.2012 та договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи", ТзОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу кредитора за кредитним договором від 26.04.2007 №0201/0407/71-306, укладеного між АКБ "ТАС-Комерцбанк" (правонаступником якого в подальшому стало AT "Сведбанк") та ОСОБА_1

30.11.2016 між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до кредитного договору №0201/0407/71-306 від 26.04.2007 про припинення зобов`язання переданням відступного. Відступним за даним договором є грошові кошти в національній валюті України в сумі 358391,24 грн (а.с.35-38).

Листом від 30.11.2016 ТОВ "Кредитні ініціативи" повідомлено ОСОБА_1 , що у зв`язку з укладенням додаткового договору до кредитного договору №0201/0407/71-306 від 26.04.2007, товариством було прийнято рішення про анулювання залишку боргу ОСОБА_1 у сумі 684222,89 грн. Також вказано, що у відповідності до вимог Податкового кодексу України до складу його річного оподатковуваного доходу за 2016 рік входить прощений основний борг у розмірі 679703, 06 грн. Про отримання вказаного доходу ТОВ «Кредитні ініціативи» будуть повідомлені органи Державної податкової служби України. Також повідомлено ОСОБА_1 про необхідність сплатити військовий збір у сумі 10195, 55 грн (а.с.34).

У період з 24.01.2020 по 28.01.2020 працівниками ГУ ДПС у Волинській області на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 102.2 статті 102 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та наказу ГУ ДПС у Волинській області від 14.01.2020 №110, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за результатами якої складено акт перевірки від 04.02.2020 №1994/03-20-33-03/ НОМЕР_1 . У висновках акта перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статті 179 ПК України, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 122346, 55 грн; пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164, підпункту 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, внаслідок чого занижено військовий збір за 2016 рік в сумі 10195,55 грн, а також статті 49, пункту 176.1 статті 176 ПК України, у зв`язку з не поданням податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік (а.с.22-24).

До вказаних висновків податковий орган дійшов згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, де вказано, що ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді додаткового блага за 2016 рік в сумі 679703,06 грн від ТОВ "Кредитні ініціативи". Сума анульованого боргу в податковому розрахунку за формою 1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому борг було анульовано, становив 679703,06 грн за 2016 рік (а.с.52).

На підставі вищевказаного акта перевірки відносно ОСОБА_1 винесено наступні податкові повідомлення-рішення: від 24.03.2020 №, яким застосовано штрафні санкції в сумі 170,00 грн; від 24.03.2020 №, яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 122346,55 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 30586,64 грн; від 24.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 10195,55 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 2548,89 грн (а.с.25-26).

У зв`язку з несплатою грошових зобов`язань визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 24.03.2020 №, №, № та нарахованою пенею у ОСОБА_1 виник податковий борг у сумі 217212,23 грн, а тому позивачу була надіслана податкова вимога від 01.06.2020 №212911-52 про сплату боргу у вказаній сумі (а.с.27).

Позивач, вважаючи протиправними винесені податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження в Україні це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з підпунктами 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

За визначенням, наведеним у абзаці другому пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий як додаткове благо, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит), платник податку має право на сплату суми податкового зобов`язання, нарахованої на суму боргу (кредиту та/або відсотків), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, протягом трьох років починаючи з року, в якому задекларовано суму такого податкового зобов`язання. Для розстрочення такої суми податкового зобов`язання платник податку разом із декларацією подає до контролюючого органу заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання.

Відповідно до положень підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Підпунктом 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Таким чином, основна сума боргу (кредиту), що перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, збільшує дохід платника податку та включається в його оподатковуваний дохід.

При цьому, прощена (анульована) кредитором сума, не включається до оподаткованого доходу платника податку у разі її прощення (анулювання) в порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Як вбачається з матеріалів справи «Кредитні ініціативи» листом від 30.11.2016 повідомило ОСОБА_1 , що іпотечний договір від 26.04.2007 припинив свою дію 30.11.2016. При цьому станом на 30.11.2016 загальна сума заборгованості боржника за кредитним договором складає 40551,55 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 30.11.2016 становить 1038094,30 грн, а саме: 27915,00 доларів США сума кредиту, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 30.11.2016 становить 714606,53 грн; 12636,55 доларів США сума відсотків за користування кредитом, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 30.11.2016 становить 323487,77 грн. Крім того, була нарахована пеня в сумі 4519,83 грн.

В подальшому, у зв`язку з укладенням додаткового договору до кредитного договору №0201/0407/71-306 від 26.04.2007, ТОВ «Кредитні ініціативи» було прийнято рішення про анулювання залишку боргу ОСОБА_1 у сумі 684222,89 грн. У листі звернуто увагу на те, що до складу річного оподатковуваного доходу позивача за 2016 рік входить прощений основний борг у розмірі 679703, 06 грн, з якого необхідно сплатити військовий збір у розмірі 10 195, 55 грн. А також вказано, що про отримання доходу ОСОБА_1 товариством будуть повідомлені органи Державної податкової служби України (а.с.34).

Позивач, заперечуючи свій обов`язок щодо сплати податку на доходи, посилається на норми підпункту 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що за змістом підпункту 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, вказана норма може бути застосована лише за умови набрання чинності законом про реструктуризацію зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла, та прощення (анулювання) кредиту згідно умов такого закону.

Однак, слід звернути увагу, що приймаючи рішення про прощення (анулювання) ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №0201/0407/71-306 від 26.04.2007 та додатковим договором, ТОВ «Кредитні ініціативи» не керувалося законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, які отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), такий закон станом на час прощення (анулювання) кредиту не прийнято, а отже, вказана норма не може бути застосована до спірних правовідносин.

Таким чином, прощення (анулювання) ТОВ «Кредитні ініціативи» позивачу кредиту відбулось не в порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, які отримані на придбання єдиного житла, а за інших обставин, при цьому позивач ОСОБА_1 погодився на прощення йому кредиту за інших умов. Навіть прийняття в подальшому закону щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, які отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), не змінило б факту прощення позивачу кредиту не в порядку такого закону, тобто, за відсутності підстав, визначених підпунктом 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України. Відтак, згода позивача на прощення йому кредиту не на умовах (за відсутності) закону щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, які отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), виключає наявність у позивача законного сподівання, що сума прощеної ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитом не є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Таким чином, ОСОБА_1 , який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний був відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку та військового збору.

Згідно з підпунктом 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

За змістом підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, платник податку на доходи фізичних осіб, зобов`язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку як платник податків (податковою адресою), відобразити в ній вказаний дохід та у відповідності до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в декларації.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України 167.1. ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Підсумовуючи наведене і враховуючи те, що прощена сума боргу (кредиту) позивача у розмірі 679703, 06 грн у розумінні підпункту "д" 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподатковується податком на доходи фізичних осіб, суд вважає правомірними дії відповідача щодо винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 24.03.2020 №, яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 122346,55 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 30586,64 грн.

Згідно із пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Платники військового збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Однак, в порушення вказаних правових норм позивачем не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага, що виник у зв`язку з прощенням (анулюванням) основного боргу за кредитним договором №№0201/0407/71-306 від 26.04.2007, та, відповідно, не сплачено податок з доходів фізичних осіб в сумі 122346, 55 грн та військовий збір в сумі 10195, 55 грн.

За приписами підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 123.1. статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання (п.120.1 ст.120 ПК України).

Підсумовуючи наведене вище, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд зазначає, що контролюючий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.03.2020 №, №, № та вимогу про сплату боргу від 01.06.2020 №212911-52, діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо направлення наказу ГУ ДПС у Волинській області від 14.01.2020 №110 та повідомлення про проведення перевірки від 14.01.2020 №49 за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Так, пунктом 79.2 статті 79 ПК України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

В силу вимог пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З матеріалів адміністративної справи (копії паспорту) слідує, що позивач ОСОБА_1 з 07.06.2012 змінив місце свого проживання (реєстрації) та з вказаної дати проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Підпунктом 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.

Згідно з пунктом 70.7. статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В порушення вищевказаних норм, позивач, змінивши свою адресу проживання, не повідомив контролюючий орган про такі зміни, відтак наказ на проведення перевірки направлявся ГУ ДПС у Волинській області на адресу, яка була вказана у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, а саме: АДРЕСА_4 та був повернутий до податкового органу «за закінченням терміну зберігання».

Відтак контролюючий орган виконав свій обов`язок, надіславши документи щодо проведення перевірки позивачу у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст.42 ПК України, на ту адресу, яка була відома відповідачу та вказана у відомостях Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, враховуючи аргументи сторін, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення та вимогу діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Податковим кодексом України, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Суддя Т.М. Димарчук