Справа № 490/10953/23
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/489/13/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАБ № 540253 від 02 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 540253 від 02 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 02 листопада 2023 року відносно позивача інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. В постанові зазначено, що він, керуючи транспортним засобом "AUDI Q7", державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві, рухаючись по проспекту Героїв України, біля будинку № 89 під час здійснення обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.16.4 (островець безпеки), а саме здійснив рух по даній розмітці чим порушив Додаток 2 ПДР України. Відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 свою провину у вчиненні даного правопорушення заперечує. Посилається на те, що постанова не відповідає обставинам справи, винесена із порушенням вимог чинного законодавства. 01.11.2023 о 14 год. 38 хв., рухаючись на вказаному транспортному засобі в м. Миколаєві по проспекту Героїв України, біля будинку № 89 позивач був зупинений працівниками поліції та його було повідомлено про скоєння адміністративного правопорушення. В якості доказу скоєння адміністративного правопорушення, позивачу було надано відеозапис правопорушення, зафіксоване на технічний пристрій YI Dash cam Nightscape Model yes 2a19. Позивач вважає, що використання такого приладу суперечить ЗУ «Про національну поліцію» та відповідно наданий відеозапис не може бути прийнято як допустимий доказ. При цьому позивач зауважує, що його транспортний засіб було зупинено та в подальшому спілкування та роз`яснення йому прав здійснювалось працівником поліції. Останнім було задоволено клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Справа була розглянута 02.11.2023.

Крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на технічний пристрій за допомогою якого здійснено фіксування нібито скоєного правопорушення як на доказ адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові зазначений лише нагрудний відеореєстратор № 474667 та 474558, відеозапис з якого не надано суду, а також позивачу.

Відеозапис наданий суду відповідачем з записом руху автомобіля позивача невідомого походження, без зазначення у постанові технічного засобу за допомогою якого було здійснена відео фіксація. Зазначений технічний пристрій YI Dash cam Nightscape Model yes 2a19 не знаходиться на балансі УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що застосування стягнення відбулось за частиною 2 статті 122 КУпАП, тобто правопорушення, обставини якого не були виявлені та встановлені під час вирішення адміністративної справи.

Тобто інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції неправильно кваліфікував адміністративне правопорушення, оскільки відповідальність за порушення розмітки проїзної частини доріг передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд з визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 540253 від 02 листопада 2023 року, та закрити провадження у справі.

Ухвалою від 12 грудня 2023 року позовну заяву суд прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними ст. 268, 269, 286 КАС України для окремих категорій термінових справ, в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін.

04 січня 2024 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що позивач керував транспортним засобом "AUDI Q7", державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві, рухаючись по проспекту Героїв України, біля будинку № 89 під час здійснення обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.16.4 (островець безпеки), а саме здійснив рух по даній розмітці чим порушив Додаток 2 ПДР України. Відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Розгляд справи проводився в порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП, позивача було повідомлено про розгляд справи, ознайомлено зі ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 540253 від 02 листопада 2023 року винесена відносно ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Факт порушення зафіксовано портативним відеореєстратором поліцейського, що є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо надання суду доказів скоєння позивачем правопорушення, представник відповідача надав оптичний диск з відеозаписом руху транспортним засобом "AUDI Q7", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо надання відеозапису з фіксуванням процедури винесення постанови, представник відповідача зазначив про неможливість надання такого відеозапису в зв`язку із його видаленням зі спливу 35 денного терміну зберігання.

05 січня 2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої позивач не погоджується с доводами представника відповідача, з підстав зазначених у позові.

Наполягає на задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 02 листопада 2023 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим сержантом поліції Цікоруком С.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 043381 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що керуючи транспортним засобом "AUDI Q7", державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві, позивач рухаючись по проспекту Героїв України, біля будинку № 89 під час здійснення обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.16.4 (островець безпеки), а саме здійснив рух по даній розмітці чим порушив Додаток 2 ПДР України. Відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України "Про дорожній рух " учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, серед яких передбачено обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" N 3353 від 30 червня 1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.16.4 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР) позначає острівці безпеки, що знаходиться в одному рівні з проїзною частиною і не обрамлений рефюджами чи огородженням.

Острівець безпеки технічний засіб регулювання дорожнього руху на наземних пішохідних переходах, конструктивно виділений над проїзною частиною дороги та призначений як захисний елемент для зупинки пішоходів під час переходу проїзної частини дороги. До острівця безпеки належить частина розділювальної смуги, через яку пролягає пішохідний перехід.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За змістом зазначеної статті не передбачено адміністративної відповідальності за порушення розмітки проїзної частини доріг.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами 1, 2, 3 статті 283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Також, виходячи з обставин справи, слід враховувати, що позивач заперечує правомірність накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, що в силу приписів частини 2 статті 77 КАС України зобов`язує відповідача довести правомірність свого рішення та дій і обґрунтованість адміністративного стягнення.

Водночас, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП неправомірно, відповідальність за інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Тобто, інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції неправильно кваліфікував адміністративне правопорушення, оскільки відповідальність за порушення розмітки проїзної частини доріг передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Представником відповідача був наданий суду, як доказ скоєння позивачем правопорушення, оптичний диск з відеозаписом руху транспортного засобу "AUDI Q7", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відеозапис наявний на оптичному диску, створений на технічному пристроїYI Dash cam Nightscape Model yes 2a19 не знаходиться на балансі УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

Не вбачається також, що саме ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом.

Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний пристрій та відеозапис, який свідчить про скоєння правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАСУ (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі), не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).

Проте в оскаржуваній постанові не міститься будь-яких посилань на технічний засіб, на який здійснено фіксування вказаного правопорушення. Не надано доказів, що технічний пристрой знаходиться на балансі УПП.

В оскаржуваній постанові містяться відомості про фіксування відео реєстратором № 474667 та 474558, хоча суду вказаний відеозапис наданий не був.

Таким чином вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у в зв`язку з недоведеністю відповідачем скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відтак, підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАБ № 540253 від 02 листопада 2023 року задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 540253 від 02 листопада 2023 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 250 КАС України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Повний текст рішення складено 08.01.2024.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Г.С. Костюченко