Справа № 280/7663/23
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 січня 2024 року о/об 11 год. 44 хв.Справа № 280/7663/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., за участю представника відповідача-1 Петрів Н.М., представника відповідача-2 Касич-Пилипенко М.С., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до 1.Державної судової адміністрації України (вул.Липська, буд.18/5, м.Київ, 01021; ); 2.Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.168, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69035; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Державної судової адміністрації України (надалі відповідач-1), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (надалі відповідач-2), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії ДСА України щодо не забезпечення ТУ ДСА України в Запорізькій області в повному обсязі в асигнуваннях на проведення видатків з виплати суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 в розмірі 2270,00 грн., з 01.01.2022 - 2481,00 грн., з 01.01.2023 - 2684,00 грн.; 2) зобов`язати ДСА України забезпечити ТУ ДСА України в Запорізькій області в повному обсязі в асигнуваннях на проведення видатків з виплати суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 в розмірі 2270,00 грн., з 01.01.2022 - 2481,00 грн., з 01.01.2023 - 2684,00 грн.; 3) визнати протиправними дії ТУ ДСА України в Запорізькій області по нарахуванню та виплаті суддівської винагороди з 01.01.2021 по 31.08.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн.; 4) зобов`язати провести такі нарахування і виплату виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого станом на 01.01.2021 становить 2270,00 грн., станом на 01.01.2022 становить 2481,00 грн., станом на 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

У позовній заяві зазначено наступне: «… Указом Президента України «Про призначення суддів» №83/2012 від 10.02.2012 року мене, ОСОБА_1 , призначено на посаду судді Хортидького районного суду міста Запоріжжя строком на 5 років та наказом голови Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2012 року №6-к мене зараховано до штату вищевказаного суду. Указом Президента України «Про призначення суддів» №333/2018 від 16.10.2018 року мене призначено на посаду судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя та згідно з наказом голови Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 17.10.2018 року №6-К я вважаюсь таким, що з 17.10.2018 року приступив до виконання повноважень зі здійснення правосуддя. Наказом голови Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2019 року №3-К мені встановлено щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 30% відсотків посадового окладу. Обчислення суддівської винагороди позивачу з січня 2021 року по серпень 2023 року проведено у відповідності до статей 7 законів України «Про Державний бюджет на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ (далі - Закон України №1082-ІХ), «Про Державний бюджет на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ (далі - Закон України №1928-ІХ), «Про Державний бюджет на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-ІХ (далі - Закон України №2710-ІХ), виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн. Розмір моєї суддівської винагороди повинен обчислюватися із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб величиною 2270 грн. у 2021 році, 2481 грн. у 2022 році та 2684 грн. у 2023 році. Протиправність дій Державної судової адміністрації України полягає в тому, що ДСА України не забезпечило ТУ ДСА України в Запорізькій області в повному обсязі в асигнуваннях на проведення видатків з виплати суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 року. З огляду на положення статті 148 та 149 Закону №1402-VІІІ та статей 22 та 23 Бюджетного кодексу України, ДСА України є головним розпорядником бюджетних коштів, отже виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України, а ТУ ДСА України як розпорядник нижчого рівня, здійснює відповідно свої повноваження в межах асигнувань, затверджених ДСА України на 2021, 2022, 2023 роки. Нарахування та виплату мені суддівської винагороди здійснює відповідач ТУ ДСА України в Запорізькій області. Вважаю протиправними дії відповідача ТУ ДСА України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати мені суддівської винагороди за спірний період, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн. … Таким чином, вважаю, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2021 (2270 грн.), 01.01.2022 (2481 грн.), 01.01.2023 (2684 грн.) на іншу розрахункову величину, яка Законом №1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн.), на підставі абзацу 5 статті 7 Закону №1082-ІХ та Закону №1982-ІХ, була неправомірною. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем-1 подано до суду відзиви на позовну заяву, в яких зазначено наступне: «… Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою статті 151 Закону №1402-VІІІ передбачено, що Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом. Відповідно до частини першої статті 148 Закону №1402-VІІІ фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Так, згідно статті 149 цього Закону №1402-VІІІ суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 135 Закону №1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Разом з тим, у частині третій цієї статті визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 №1082-ІХ (далі - Закон №1082-IX) встановлено прожитковий мінімум, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня - 2102 гривні. Зазначений розмір прожиткового мінімуму також був встановлений на 2022 рік Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-ІХ (далі - Закон №1928-ІХ), та на 2023 рік - Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 03.11.2022 №2710-ІX (далі - Закон №2710-ІХ). Також, слід зазначити, що кількісна складова прожиткових мінімумів не зменшувалася ні в 2022 та ні у 2023 роках. Так, Законом №1402-VІІІ врегульовано розмір суддівської винагороди, який передбачає кількісну складову прожиткових мінімумів, а саме 30. Розрахунок фактичного розміру прожиткового мінімуму регулюється виключно Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, Позивачу як нараховувалося, так і виплачувалося 30 прожиткових мінімумів, встановлених Законом №1402-ІІІ. Разом з тим, зазначені Закони 1928-ІХ та №2710-ІХ в судовому порядку не скасовувалися, неконституційними не визнавалися та є чинними. … З системного аналізу норм бюджетного законодавства вбачається, що розпорядник бюджетних коштів має право здійснювати відповідні видатки, у тому числі пов`язані з виплатою заробітної плати, виключно в межах бюджетних асигнувань. З огляду на викладене, ДСА України та Відповідач у спірних правовідносинах при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди діяли та діють в межах чинного законодавства. … Реалізовуючи свої повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, у спірних правовідносинах, ДСА України позбавлена можливості надавати оцінку будь-якому закону на предмет його якості та/або конституційності. … Питання розрахункової величини (розміру) прожиткового мінімуму регулюється виключно Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Закон №1402-VІІІ визначає лише кількість прожиткових мінімумів. У жодній нормі спеціального Закону не визначено, який саме розмір прожитковою мінімуму слід застосовувати у відповідному році. Отже, оклад судді складається з розрахункової величини "прожиткового мінімуму для працездатних осіб", розмір якого встановляється на 1 січня календарного року та відповідного коефіцієнту (множника), який залежить від інстанції. При цьому Закон №1402-VІІІ не дає визначення "прожитковою мінімуму для працездатних осіб" та не вказує нормативно-правового акту, яким необхідно керуватись для визначення розміру такої розрахункової величини. …».

Представник відповідача-1 проти позовної заяви заперечував.

Відповідачем-2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Згідно з ч.4 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» територіальне управління виконує функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів Запорізької області, має керуватися нормами бюджетного законодавства та позбавлене можливості розсудe щодо меж його застосування. Таким чином з вищевикладеного вбачається, що оскільки для обчислення посадового окладу судді Законами України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102,00 грy., а не 2270 грн. (у 2021 році), 2481 грн. (у 2022 році), 2684 грн. (у 2023 році), територіальне управління під час визначення базового посадового окладу судді мало застосовувати лише визначені законами для зазначеної мети розміри прожиткового мінімуму. … У подальшому статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» для обчислення розміру посадового окладу судді була затверджена окрема розрахункова величина - прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 гривні. Відповідно обсяг видатків на виплату суддівської винагороди для місцевих загальних судів Запорізької області на 2021 рік був затверджений у додатку 7 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» виходячи з розміру прожиткового мінімуму - 2102 гривні. У подальшому законами України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» обсяг видатків на виплату суддівської винагороди для місцевих загальних судів Запорізької області на 2022 та 2023 роки був затверджений виходячи з розміру прожиткового мінімуму - 2102 гривні. Тобто, без затвердження у кошторисі додаткових видатків в обсягах, достатніх для проведення перерахунку суддівської винагороди за 2021-2022 роки, а також за 9 місяців поточного року, територіальне управління Державної судової адміністрації України як розпорядник бюджетних коштів не має права брати бюджетні зобов`язання та здійснювати видатків на оплату суддівської винагороди виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб не у розмірі 2102,00 грн., а 2270 грн. (у 2021 році), 2481 грн. (у 2022 році), 2684 грн. (у 2023 році). … Тобто, розмір суддівської винагороди судді Котляра A.M. як гарантії суддівської незалежності, у зв`язку із застосуванням законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України па 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» порівняно з попередніми роками не зменшився, а відтак не відбулося звуження змісту та обсягу гарантій незалежності судді. Крім того, враховуючи той факт, що закони України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» в частині розрахунку посадового окладу судді виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн. неконституційними не визнавались та є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами владних повноважень, у територіального управління були відсутні підстави для їх незастосування під час нарахування та виплати ОСОБА_2 суддівської винагороди у спірний період. Вищезазначене спростовує доводи ОСОБА_3 щодо нарахування та виплати йому суддівської винагороди у спірний період всупереч вимог статей 130 Конституції України, 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також щодо неправомірного обмеження територіальним управлінням розміру його суддівської винагороди. … З цього приводу звертаємо увагу Запорізького окружного адміністративного суду на те, що законами України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено окрему розрахункову величину для визначення розміру посадових окладів не лише суддів, але й працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, працівників податкових і митних органів, прокурорів окружних прокуратур. Таким чином, фіксація рівня заробітної плати (грошового забезпечення) на рівні 2020 року стосується не лише суддів, але й інших працівників державного сектору. Тобто, запроваджуючи спеціальну розрахункову величину для визначення посадового окладу судді (2102 грн.), законодавець одночасно запроваджував ідентичне обмеження рівня оплати праці інших працівників державного сектору, керуючись тими ж самими підставами та не маючи на меті здійснювати вплив саме на судову гілку влади. … З огляду на вищенаведене, вважаємо, що у разі задоволення позовних вимог судді Котляра A.M. виконання рішення суду має здійснюватися за рахунок коштів бюджетної програми для забезпечення виконання рішень судів - КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів». …».

Представник відповідача-2 проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 25.09.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.10.2023.

Ухвалою суду від 23.10.2023 продовжено підготовче провадження та відкладено розгляд справи на 11.12.2023.

11.12.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.01.2023.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Указом Президента України від 10.02.2012 за №83/2012 «Про призначення суддів» позивача призначено на посаду судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя строком на п`ять років.

Наказом заступника голови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.03.2012 за №6-К «Про зарахування до складу Хортицького районного суду м.Запоріжжя судді Котляра А.М.» позивача зараховано до штату Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

Указом Президента України від 16.10.2018 за №333/2018 «Про призначення суддів» позивача призначено на посаду судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

Судом досліджено: Лист Міністерства фінансів України від 11.08.2020 за 304110-08-2/24733; Лист Державної судової адміністрації України від 13.08.2020 за №11-15214/20 з Додатком «Розрахунок фонду оплати праці на 2021-2023 роки»; Довідку від 13.10.2023 за №08-02/347 про нараховану та фактично виплачену суддівську винагороду за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя Котляр А.М. (ІПН НОМЕР_1 ); інші матеріали справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

За ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з п.1 ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» зазначено: «Установити у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: … працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; …».

При цьому, Конституційним Судом України не визнано неконституційним положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021».

Також, у ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» зазначено: «Установити у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: … працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; …».

При цьому, Конституційним Судом України не визнано неконституційним положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2022».

Крім того, у ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зазначено: «Установити з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: … працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; …».

При цьому, Конституційним Судом України не визнано неконституційним положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2023».

У ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» зазначено: «Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. …».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для: загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм; встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров`я, освіти, соціального обслуговування та інших; встановлення величини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів. (…).

У ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) зазначено: «1.Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 2.Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. 3.У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. 4.Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України. …».

З огляду на наведене, за Конституцією України розмір винагороди судді встановлюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким не передбачено «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021», «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2022», «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2023».

Таким чином, приписи: ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021»; ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2022»; ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2023» суперечать вимогам ст.130 Конституції України та ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На думку суду, не визнання не конституційним положення: ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021»; ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2022»; ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2023» не перешкоджає можливості правильного застосування вимог ст.130 Конституції України та ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З матеріалів справи вбачається, що позивачу виплати суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 здійснювались відповідно до виділених коштів (бюджетних асигнувань) та приписів бюджетного законодавства.

Не дотримання приписів: ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»; ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»; ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» могло б мати негативні наслідки для службових осіб відповідача-1,2.

Звідси, суд не вбачає за можливе визнати протиправними дії відповідача-1 щодо здійснення фінансування виплати суддівської винагороди позивачу та відповідача-2 щодо здійснення нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 включно, виходячи з посадового окладу судді в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн.

У ч.3 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: 1) Верховний Суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності; 1-1) вищий спеціалізований суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності; 2) Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України; 3) Вища рада правосуддя - щодо фінансового забезпечення її діяльності.

Згідно з ч.4 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. (…).

Враховуючи матеріали справи та наведені норми права, приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, на думку суду, права та інтереси позивача будуть захищені якщо буде: 1) зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 виходячи з посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на: 01.01.2021 2270 грн. 00 коп.; 01.01.2022 2481 грн. 00 коп.; 01.01.2023 2684 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум; 2) зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 виходячи з посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на: 01.01.2021 2270 грн. 00 коп.; 01.01.2022 2481 грн. 00 коп.; 01.01.2023 2684 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум.

Аналогічне застосування норм права відображено у постановах Верховного Суду: від 09.12.2021 у справі №280/6910/20 (адміністративне провадження №К/9901/15244/21); від 24.09.2020 у справі №280/788/19 (адміністративне провадження №К/9901/30751/19); від 13.07.2023 у справі №280/1233/22 (адміністративне провадження №К/990/743/23).

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача, відповідача-1,2 частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивачем не надано до суду доказів понесення судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до 1.Державної судової адміністрації України (вул.Липська, буд.18/5, м.Київ, 01021; ); 2.Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.168, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69035; ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 виходячи з посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на: 01.01.2021 2270 грн. 00 коп.; 01.01.2022 2481 грн. 00 коп.; 01.01.2023 2684 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 виходячи з посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на: 01.01.2021 2270 грн. 00 коп.; 01.01.2022 2481 грн. 00 коп.; 01.01.2023 2684 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У частині присудження суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

У стягненні на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень (відповідача, співвідповідача) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 08.01.2024.

Суддя О.О. Прасов