Справа № 705/6078/23
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/6078/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом адвоката Бухун Юрія Володимировича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Бухун Ю.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №18 від 17.07.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Про існування вказаної постанови йому стало відомо після відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню адміністративного штрафу та її копію він отримав 30.10.2023. Позивач вважає вказану постанову безпідставною, необґрунтованою, незаконною та просить її скасувати, оскільки, відповідно до оскаржуваної постанови, він не отримував засобами поштового зв`язку повістки від 30.05.2023 та від 04.07.2023, які було повернуті АТ «Укрпошта» з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим відповідач дійшов висновку, що позивач змінив місце свого проживання без відповідного дозволу ІНФОРМАЦІЯ_1 під час дії воєнного стану на території України, про що і зазначив у винесеній постанові. Позивач стверджує, що не змінював місця своєї реєстрації та фактичного проживання по АДРЕСА_1 та при цьому не отримував за вказаною адресою будь-яких повідомлень про надходження рекомендованих або інших листів/відправлень від відповідача. Позивач вважає, що він не порушував Правил військового обліку за ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 та Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та № 69/2022 від 24.02.2022, про що стверджує відповідач, оскільки зазначеними законодавчими актами не передбачено обов`язку військовозобов`язаних осіб або інших осіб, яких вони стосуються, відвідувати відділення поштового зв`язку або визначати місце перебування працівників АТ «Укрпошта» для встановлення наявності або відсутності тих чи інших відправлень. Також, позивач зазначає, що він взагалі не вчиняв будь яких умисних дій та не допускав умисної бездіяльності, що могли б свідчити про наявність умислу на зміну місця проживання без згоди керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 чи вчинення буд якого іншого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, позивач просить поновити йому пропущений строк на оскарження зазначеної постанови, посилаючись на те, що постанова була винесена у його відсутність, не була йому вручена, а про її існування він дізнався лише після відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення адміністративного штрафу та її копію він отримав 30.10.2023.

Ухвалою суду від 15.11.2023 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Від представника відповідача на адресу суду за вх. № 29650 від 12.12.2023 надійшов відзив (з додатками) на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №18 від 17.07.2023, оскільки вважає, що вона винесена правомірно, виходячи з того, що позивачу відомо про введення в Україні воєнного стану та про оголошення загальної мобілізації, правила військового обліку, на які він сам посилається, позивач отримав оскаржувану ним постанову 25.08.2023, про що свідчить трекінг поштових відправлень. Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та події стосуються воєнного стану і загальної мобілізації у зв`язку із початком широкомасштабної агресії та вторгнення російської федерації в Україну 24.02.2022, тому він повинен був цікавитись своїм військовим обліком і виконувати обов`язки військовозобов`язаного громадянина України в цій частині. Із позовної заяви вбачається, що позивачу відомо про правила військового обліку і його обов`язок повідомляти ІНФОРМАЦІЯ_1 за задекларованим місцем його проживання про зміну його військово-облікових даних. Відповідно до військово-облікових даних ІНФОРМАЦІЯ_1 військовозобов`язаний ОСОБА_1 був переданий із відділу призову до відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу по досягненню 27-річного віку, як не розшуканий. В подальшому ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних не став, що є порушенням вимог Постанови КМУ №921 від 07.12.2016 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних». Тобто, позивач розумів, що він порушує встановлені правила, оскільки повинен був цікавитись своїми не лише обов`язками, а і відповідальністю за порушення ним військового обліку та правами в частині оскарження притягнення його до відповідальності. Представник відповідача вважає, що позивач пропустив визначений законодавством строк на оскарження постанови, з якою він не погоджується, оскільки, відповідно до рапорта заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 17.05.2023 та повторно 15.06.2023 цінними листами з описом вкладеного та кур`єрською доставкою громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 були направлені повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних, проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період. ОСОБА_1 не з`явився, повідомлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про зміну ним місця проживання. Тому, 04.07.2023 Уманським ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №18 відносно ОСОБА_1 , копія якого супровідним листом та повідомленням про складання протоколу, поштовим відправленням направлена позивачу. Тобто, його було повідомлено, що розгляд адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 201-1 КУпАП відбудеться 17.07.2023 о 12.30 год. в кабінеті №1 ІНФОРМАЦІЯ_1. На вказаний день та час ОСОБА_1 не з`явився, причини своєї неявки не повідомив. 17.07.2023 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення №18 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, копія якої супровідним листом поштовим відправленням направлена позивачу, яку він отримав 25.08.2023, що підтверджується відомостями АТ «Укрпошта» згідно трекінгу. Тому, починаючи з 25.08.2023 протягом 10 днів позивач мав право звернутися до суду з приводу оскарження зазначеної постанови, проте вчасно цього не зробив. Зазначене свідчить, що небажання позивача отримувати поштову кореспонденцію щодо його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаючи про свій обов`язок, як військовозобов`язаного, свідчить про його умисні дії невиконання вимог чинного законодавства у період дії воєнного стану на території України.

Крім того, представником відповідача зазначено, що відповідно до рапорта старшого солдата ОСОБА_4 від 19.07.20203, він разом із сержантом ОСОБА_3 19.07.2023, близько 16.40 год. поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , у присутності працівників поліції, які прибули за їх викликом, повторно було вручено повістку ОСОБА_1 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 21.07.2023 для звірки військово-облікових даних, від чого він відмовився, тому було складено акт про відмову від отримання повістки. Вказане свідчить, що ОСОБА_1 відомо про настання адміністративної відповідальності за умисне порушення ним правил військового обліку, тому відповідач зазначає, що в діях позивача є умисел на невиконання чинного законодавства, як військовозобов`язаного, у період дії воєнного стану на території України, тому по відношенню до нього правомірно та законно було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення №18 від 17.07.2023.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. 17.07.2023 було винесено постанову №18 у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Вказана постанова обґрунтована тим, що під час дії воєнного стану направлені Уманським ІНФОРМАЦІЯ_1 поштовим відправленням Укрпоштою повідомлення (повістки) про виклик ОСОБА_1 для уточнення його військово-облікових даних, визначення призначення на особливий період та проходження медичного огляду, за задекларованим його місцем проживання ОСОБА_1 не отримав Вказані листи 30.05.2023 та 04.07.2023 повернуті «Укрпоштою» з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що вказує на те, що ОСОБА_1 під час дії воєнного стану змінив місце свого проживання без повідомлення та дозволу керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цими діями ОСОБА_1 під час дії воєнного стану порушив правила військового обліку, вимоги ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022. Будучи повідомленим про розгляд адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП на вказаний час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 не прибув, причин своєї неявки не повідомив. Тому, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Як стверджує позивач він не був запрошений на складання протоколу та не був належним чином повідомленим і не був присутнім при розгляді справи.

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 30.06.2019 та по даний час є зареєстрованим по АДРЕСА_1 .

Зазначене спростовує факт того, що позивач ОСОБА_1 змінював місце свого проживання, в тому числі, після 24.02.2022.

Відповідачем не наданого жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 без повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив місце свого проживання, про що конкретно вказано у оскаржуваній постанові.

Відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги (редакція від 05.11.2021).

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачає визначення «місця проживання».

Із вищезазначеного слідує, що законодавством встановлено заборону на зміну місця проживання без дозволу керівника ІНФОРМАЦІЯ_1, а не заборону на пересування територією України.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст.258 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За нормативними правилами статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а, від 31.03.2021 у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 у справі№465/5145/16-а.

Із матеріалів справи вбачається, що повідомлення про розгляд справи особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надсилалося за місцем його реєстрації, проте, конверти поверталися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто, доказів про те, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач не надав.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Отже, відповідач належним чином не переконався про сповіщення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим порушив право позивача на всебічний, повний і об`єктивний розгляд справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням викладеного, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, в даному випадку щодо зміни місця проживання ОСОБА_1 без повідомлення керівника ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зазначено у оскаржуваній постанові.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в статті 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

За результатами розгляду справи встановлено, що виносячи вказану оспорювану постанову, уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_1 не зазначила належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які були отримані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, належним чином не мотивувавши свого висновку про винуватість позивача, що є порушення вимог ст.7,245,252,280,283 КУпАП.

Судом також встановлено, що в порушення вимог ст.268 та ст.278 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглянута ІНФОРМАЦІЯ_1 без перевірки обставин чи було сповіщено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи, і стороною відповідача допущено порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленої процедури, тому є протиправною та відповідно підлягає скасуванню.

Також, з приводу пропущеного позивачем строку на оскарження постанови судом встановлено наступне.

Постанова №18 у справі про адміністративне правопорушення від 17.07.2023, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн., була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5., у відсутність ОСОБА_1 . Вказана постанова йому вручена не була.

Відповідач зазначає, що станова №18 у справі про адміністративне правопорушення від 17.07.2023 була направлена ОСОБА_1 поштовим відправлення та була отримана ним 25.08.2023, на підтвердження чого надав Трекінг щодо перевірки статусу відправлення № 769.

Проте, із вказаного Трекінгу вбачається, що поштове повідомлення за № 769 отримано 25.08.2023 особою за довіреністю, при цьому дані на таку особу не зазначені, тому відсутнє підтвердження, що вказане повідомлення отримано уповноваженою ОСОБА_1 особою та було йому передане, у зв`язку з чим необхідно поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, як такий, що пропущений з поважної причини.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 7, 235, 251, 254, 256, 258, 268, 276 КУпАП, ст.ст. 5, 71, 77, 90, 139, 160 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. 17.07.2023 №18 у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік