Справа № 460/23395/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2024 року м. Рівне №460/23395/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 06.09.2023 № 7343/700240522 в частині застосування штрафу у сумі 1200,00 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 06.09.2023 № 7342/700240522 в частині застосування штрафу у сумі 680,00 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає щодо неможливості застосування контролюючим органом штрафних санкцій з огляду на п.4 ст. 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше 1095 днів з дня вчинення відповідного правопорушення. Крім того посилається на наявність форс-мажорних обставин через військову агресію російської федерації, як підставу для звільнення від відповідальності за вчинені порушення виявлені відповідачем. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

27.10.2023 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку позивача в ході якої було встановлено порушення пп.44.1, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України у результаті чого незабезпечено зберігання в повному обсязі первинних, а також інших документів, з питань обчислення і сплати належних сум податків протягом установлених строків їх зберігання за період 12.03.2018р. по 25.05.2022р. Крім того було встановлено порушення п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України, а саме неповідомлено податковий орган про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП за період з 13.03.2018р. по 26.03.2018р, з 03.01.2020р. по 17.01.2020р. та неповідомлено податковий орган про об`єкти оподаткування (місця здійснення діяльності), щодо якого відбулися зміни за формою 20-ОПП за період 04.01.2021р. по 19.01.2021р., 04.01.2022р. по 18.01.2022 р., у зв`язку з чим було винесено спірні податкові повідомлення рішення. Також відповідач заначив, що у відповідності до п. 522 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабміном, зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПКУ. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 09.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 КАС (далі - КАС України) в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ НА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

В період з 27.07.2023 по 31.07.2023 уповноваженою особою Головного управління ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 12.03.2018 по 25.05.2022, про що складено акт від 07.08.2023 № 7100/Ж5/17-00-24-05-17/ НОМЕР_1 (далі - акт перевірки).

Відповідно до висновків акта перевірки встановлено порушення:

пп.44.1, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України у результаті чого незабезпечено зберігання в повному обсязі первинних, а також інших документів, з питань обчислення і сплати належних сум податків протягом установлених строків їх зберігання за період 12.03.2018 р. по 25.05.2022 р.;

п. 63.3.ст. 63 Податкового кодексу України, п. 8.2, 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 (із змінами та доповненнями) неповідомлено податковий орган про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП за період з 13.03.2018р. по 26.03.2018р, з 03.01.2020р. по 17.01.2020р.

п. 63.3.ст. 63 Податкового кодексу України, п. 8.2., 8.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 (із змінами та доповненнями), неповідомлено податковий орган про об`єкти оподаткування (місця здійснення діяльності), щодо якого відбулися зміни за формою 20-ОПП за період 04.01.2021р. по 19.01.2021р., 04.01.2022р. по 18.01.2022 р.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акта перевірки від 07.05.2021 № 2904/17-00-07-08/ Головним управлінням ДПС у Рівненській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.2023 № 7343/700240522 яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1200,00 грн та податкове повідомлення-рішення від 06.09.2023 № 7342/700240522 яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 680,00 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями податкового органу та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України), у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Як свідчать обставини справи відповідачем виявлено порушення п. 44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України - незабезпечення зберігання в повному обсязі первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством та застосовані штрафні санкції в сумі 1020,00 грн згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 7343/700240522 від 06.09.2023.

Перевіряючи обґрунтованість вище наведених висновків контролюючого органу про виявлені документальною перевіркою порушень, з урахуванням доводів та заперечень сторін, суд виходить з такого.

За змістом п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до п.44.3 ст.44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання-з передбаченого цим Кодексом граничного термін) подання такої звітності.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (п.44.6 ст.44 ПК України).

Отже, статтею 44 ПК України встановлено мінімальні строки зберігання документів та інформації, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів із збільшенням цього строку при проведенні процедури оскарження у разі визначення сум зобов`язань контролюючими органами.

Пунктом 52-2 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабміном, зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПКУ. Відповідно до пп. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ, тимчасово, до 01 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених пп. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ.

З огляду на наведені норми права, суд приходить до висновку, що позивач, як платник єдиного податку зобов`язаний був забезпечити зберігання документів, що підтверджують надходження коштів на його поточний рахунок в банку або надходження готівкових коштів протягом установлених статтею 44 ПК України строків їх зберігання та їх надання контролюючому органу при здійсненні заходів податкового контролю для підтвердження задекларованих показників податкової звітності.

У випадку ж невиконання такого обов`язку до фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку застосовуються штрафи відповідно до п. 121.1 ПК України, а зокрема за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

За даними відомостей акта перевірки від 07.08.2023 позивачу 26.06.2023 вручено копію наказу Головного Управління ДПС у Рівненській області від 21.06.2023 № 996-п про проведення документальної позапланової перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Перевірку проведено з відома фізичної особи платника податків ОСОБА_1 . Вказані обставини позивачем не заперечувались.

З аналізу наведених положень ПК України вбачається, що, дійсно, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку.

Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.

Відповідна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, але не виключно, у постановах від 27.04.2023 (справа № 640/10530/19) та від 01.06.2022 (справа № 280/597/19) і суд не має підстав не погодитись із запропонованим підходом.

Положення пункту 44.6 статті 44 ПК України вимагає наявності документів на час складення податкової звітності, встановлює правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила як виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності. Вона є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 160/8441/18.

В свою чергу у відповідності до п. 44.7 ст. 44 ПК України для платника податків передбачено, шо у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Крім того, платник податків має можливість надати такі документи і після проведення перевірки до прийняття рішення і таке право для нього визначено абз. 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України зокрема, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Натомість, з акта від 07.08.2023 № 7100/Ж5/17-00-24-05-17/238860358 слідує, що позивачем в порушення п. 85.2. ст. 85 ПК України не надано до перевірки в повному обсязі документи, що підтверджують походження реалізованого товару, не надано до перевірки регістрів бухгалтерського обліку, на підставі яких здійснювався облік доходів від здійснення роздрібної торгівлі. Не надано таких документів і після проведення перевірки в строки визначені абз. 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України.

Враховуючи приведені положення законодавства та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 та, як наслідок, правомірність податкового повідомлення рішення № 7343/700240522 від 06.09.2023 щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкції в сумі 1020 грн.

Крім того, актом перевірки встановлено, що платником податків фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 з 12.03.2018 до 01.01.2022 здійснювалась діяльність в орендованій частині маркету «Рікос» за адресою: с. Серники, вул. Центральна,11.

Позивачем не повідомлено податковий орган про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП в період з 13.03.2018 по 26.03.2018 та, неповідомлено податковий орган про об`єкти оподаткування (місця здійснення діяльності), щодо якого відбулися зміни за формою 20-ОПП за період 04.01.2021 по 19.01.2021.

Зазначені обставини позивачем в позовній заяві не заперечуються.

Відповідно до п. 63.3 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПК України) з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

В контексті заявленого спору судом враховується, що відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України, платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку.

При цьому, у п. 22.1 ст. 22 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Для здійснення податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 (із змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1588).

У відповідності до пункту 8.1. Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно пункту 8.2. Порядку № 1588 об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 8.4. Порядку № 1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У відповідності до пункту 8.5. Порядку № 1588 у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою № 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.

Відповідно до пункту 8.7. Порядку № 1588 рекомендований довідник типів об`єктів оподаткування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Центрального контролюючого органу та розміщується на інформаційних стендах у контролюючих органах.

Отже, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Вказаний обов`язок передбачено також у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 липня 2020 року у справі № 826/14197/17, від 20 травня 2021 року у справі № 560/3008/19, від 15 лютого 2022 року у справі № 160/2155/20, від 28 вересня 2022 року у справі № 160/3561/20, від 10 листопада 2022 року у справі № 640/23530/21.

Так, у постанові Верховного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 640/23530/21 зроблено висновок, що відповідно до наведених вище норм Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний подавати повідомлення за формою № 20-ОПП, зокрема, про об`єкти оподаткування або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

На переконання суду, повідомлення за формою № 20-ОПП повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи-підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Основною метою запровадження форми № 20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо)

Відтак, позивач мав обов`язок подати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків відповідача, що неподання позивачем повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП становить склад порушення вимог податкового законодавства, відповідальність за яке встановлена пунктом117.1 статті 117 Податкового кодексу України.

Тому відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 680 гривень згідно податкового повідомлення - рішення № 7342/700240522 від 06.09.2023.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо звільнення від обов`язку зберігання первинних документів та подання звітності у зв`язку із введенням в країні воєнного стану, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

З початком військової агресії російської федерації проти України Торгово-промислова палата України спростила порядок засвідчення форс-мажорних обставин, опублікувавши на своєму офіційному веб-сайті 28.02.2022 загальний офіційний лист, яким засвідчено форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України.

На переконання суду, лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої податкові зобов`язання, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Саме лише посилання позивача на воєнний стан не може розцінюватися судом як безумовна та поважна причина неподання звітності чи незбереження документів, крім того, період, за який платником податків не подано до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням - з 13.03.2018 по 26.03.2018 та з 03.01.2020 по 17.01.2020, а період за який застосовано штраф за порушення п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України 12.03.2018 по 29.02.2020.

Таким чином, позивачем не було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог, а наведені ним доводи спростовані відповідачем.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача про можливість застосування штрафних санкцій не пізніше 1095 днів з дня вчинення відповідного правопорушення з огляду на таке.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX внесено зміни до ПК України, зокрема підрозділ 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2, відповідно до абз.4 якого передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набув чинності 17.03.2022.

Також вказаним Законом № 2120-IX статтю 102 ПК України доповнено пунктом 102.9, відповідно до якого (з наступними змінами) на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 № 3219-IX, який набув чинності 01.08.2023, пункт 102.9 статті 102 ПК України виключено.

Аналізуючи вищенаведені норми податкового законодавства, слід дійти висновку, що в період з 18.03.2020 по 01.08.2023 строки давності 1095 календарних днів були зупинені, тому з 02.08.2023 остаточно скасовано зупинення строків, які було запроваджено в зв`язку з дією правового режиму воєнного стану.

Відтак, позивачу правомірно визначено контролюючим органом штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1200,00 грн та у сумі 680,00 грн, з огляду на що оскаржувані рішення Головного управління ДПС у Рівненській області є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та в повній мірі відповідають встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 04 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК