Справа № 420/16266/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Служба судової охорони про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання нарахувати і виплатити додаткову щомісячну винагороду,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 05.07.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Служба судової охорони, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн (тридцять тисяч гривень) на місяць, з 24.02.2022 по 06.05.2022 та з 18.07.2022 по 20.01.2023 включно, при цьому за періоди: з 09:00 20.03.2022 до 09:00 21.03.2022, з 09:00 27.03.2022 до 09:00 28.03.2022, з 09:00 03.04.2022 до 09:00 04.04.2022, з 09:00 10.04.2022 до 09:00 11.04.2022, з 09:00 20.04.2022 до 09:00 21.04.2022, з 09:00 25.04.2022 до 09:00 26.04.2022, з 09:00 05.05.2022 до 09:00 06.05.2022 у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу несення служби для охорони громадського порядку, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168;

2. Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022, № 168, у розмірі 30000 грн (тридцять тисяч гривень) на місяць, з 24.02.2022 по 06.05.2022 та з 18.07.2022 по 20.01.2023 включно, при цьому за періоди: з 09:00 20.03.2022 до 09:00 21.03.2022, з 09:00 27.03.2022 до 09:00 28.03.2022, з 09:00 03.04.2022 до 09:00 04.04.2022, з 09:00 10.04.2022 до 09:00 11.04.2022, з 09:00 20.04.2022 до 09:00 21.04.2022, з 09:00 25.04.2022 до 09:00 26.04.2022, з 09:00 05.05.2022 до 09:00 06.05.2022 у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу несення служби для охорони громадського порядку.

В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначено, що позивач є співробітником Служби судової охорони у Херсонській області на посаді провідного спеціаліста відділу матеріально-технічного забезпечення з 06.04.2021 року. В період з 24.02.2022 по 06.05.2022 до функціональних обов`язків по несенню служби на об`єктах охорони залучався відповідно до наказів ТУ Служби судової охорони.

З 24.02.2022 року у співробітників Служби судової охорони виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно. У період з 24.02.2022 року по 20.01.2023 року, Кабінет Міністрів України встановив співробітникам Служби судової охорони у зв`язку з дією воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України. З 20.01.2023 КМУ уповноважив керівників відповідних міністерств та державних органів визначити розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн. Херсонська міська територіальна громада з 01.03.2022 року по 11.11.2022, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року, включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. В період з 24.02.2022 по 06.05.2022 ОСОБА_1 залучався до виконання функціональних обов`язків по несенню служби на об`єктах охорони відповідно до наказів ТУ Служби судової охорони.

Позивач, перебуваючи в місті Херсон, має право на збільшений розмір додаткової винагороди до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Додаткова винагорода позивачу не нарахована та не виплачена.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

10.07.2023 ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Адміністративний позов з додатками та ухвалу про відкриття провадження у адміністративній справі 420/16266/23 направлено Територіальному управлінню Служби судової охорони у Херсонській області, та отримано відповідачем 11.07.2023 (а.с. 43-44).

Документ в електронному вигляді «Адміністративний позов» від 05.07.2023 року по справі №420/16266/23 надіслано одержувачу - Служба судової охорони в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 05.07.23 о 19:22 (а.с. 45).

Документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження» від 10.07.23 року по справі №420/16266/23 надіслано одержувачу - Служба судової охорони в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 12.07.23 о 16:54 (а.с. 47).

В установлений в ухвалі від 10.07.2023 року строк та станом на дату вирішення даної адміністративної справи відповідачем не надано до суду відзив на адміністративний позов.

19 липня 2023 року від представника третьої особи до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. З посиланням на ст. 19 Конституції України, ст. 161, ст. 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 4, п. 10 Положення про Службу судової охорони, постанови Кабінету Міністрів України : № 168 від 28.02.2022 року, №298 від 03.04.2019 року; Порядок виплати грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, затвердженого наказом ДСА України від 26.08.2020 № 384; наказ МФУ № 333 від 12.03.2012, зазначено, що одноразова грошова допомога передбачена Постановою № 168 не являється складовою грошового забезпечення, а є складовою видатків на грошове забезпечення. Для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби або територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату. У затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони, в тому числі і територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області і, видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168 не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволяє здійснити таку виплату. Враховуючи викладене вище, накази територіального управління Служби судової охорони Херсонській області про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, не видавались і не можуть бути видані. Такі накази можуть видаватись виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань. Також у поясненнях зазначено, що позивачем було пропущено місячний строк звернення до суду, причому жодного підтвердження поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду ним не надано.

Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року зупинено провадження по адміністративній справі №420/16266/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Служба судової охорони, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії до набрання чинності рішенням Верховного Суду у справі №260/3564/22.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень 10.10.2023 року оприлюднено постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 року по справі № 260/3564/22 про залишення в силі рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року. Вказана постанова набрала законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Ухвалою суду від 04 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та поновлено провадження по справі №420/16266/23.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та поясненнями представника третьої особи, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та пояснення, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходить службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Херсонській області на посаді провідного спеціаліста відділу матеріально-технічного забезпечення, що підтверджується копією трудової книжки позивача. (а.с.29-30).

Представником позивача направлено до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області адвокатський запит від 25.05.2023 року № 230525/2 щодо надання інформації та документів про проходження служби ОСОБА_1 , про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 року (а.с.22-24).

Територіальним управлінням Служби судової охорони у Херсонській області розглянутий адвокатський запит адвоката О.Гейко стосовно ОСОБА_1 , та надано відповідь на адвокатський запит № 52.06 91 від 02.06.2023 року (а.с. 26-28), де зазначено, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та кошторисі на 2022 рік ТУ ССО у Херсонській області, видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку з чим фінансовий ресурс Служби за фондом оплати праці не дозволяє здійснити таку виплату. З метою отримання з державного бюджету додаткових асигнувань для виплати співробітникам додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 Центральним органом управління Служби судової охорони ведеться відповідна робота. Територіальним управлінням Служби судової охорони у Херсонській області наказ про нарахування і виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 ОСОБА_1 не видавався та такі виплати не здійснювалися. Майор служби судової охорони ОСОБА_1 прийнятий на службу в територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області та призначений на посаду провідного спеціаліста відділу матеріально - технічного забезпечення територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області наказом Служби судової охорони від 07.04.2021 № 181 о/с, наказом територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області № 99 о/с від 06.04.2021. В період з 24.02.2022 по 0.05.2022 до функціональних обов`язків по несенню служби на об`єктах охорони залучався відповідно до наказів ТУ Служби судової охорони: № 154 о/с від 28.02.2022 призначений для несення служби для охорони громадського порядку в судових установах на посту пропуска та охорони в Херсонському міському суді (добове чергування) з 09:00 20.03.2022 до 09:00 21.03.2022, з 09:00 27.03.2022 до 09:00 28.03.2022; № 162 о/с від 31.03.2022 призначений для несення служби для охорони громадського порядку в судових установах на посту пропуска та охорони в Херсонському міському суді (добове чергування) з 09:00 03.04.2022 до 09:00 04.04.2022, з 09:00 10.04.2022 до 09:00 11.04.2022, з 09:00 20.04.2022 до 09:00 21.04.2022, з 09:00 25.04.2022 до 09:00 26.04.2022;

№ 179 о/с від 29.04.2022 призначений для несення служби для охорони громадського порядку в судових установах на посту пропуска та охорони в Херсонському міському суді (добове чергування) з 09:00 05.05.2022 до 09:00 06.05.2022.

Наказом Служби судової охорони № 168 від 06.05.2022 ОСОБА_1 відсторонений від виконання обов`язків на час проведення службового розслідування. Наказом ТУ Служби судової охорони у Херсонській області № 267 о/с від 18.07.2022 допущений до виконання службових обов`язків з 18.07.2022.

З довідки територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області про нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.02.2022 по 31.01.2023 року (а.с. 25), вбачається, що грошове забезпечення позивача в період з лютого 2022 по травень 2022 та з серпня 2022 по січень 2023 року складалося з: посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавки за стаж служби, надбавки за особливості проходження служби, премія та індексація. Також в серпні 2022 року позивачу нараховано допомогу на оздоровлення.

Доказів нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року до суду не надходило.

Вважаючи бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області щодо не нарахування та не виплати додаткової щомісячної винагороди встановленої Постановою КМУ № 168 протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

В ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).

Відповідно до ст. 161 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).

Згідно з ч.1 ст. 165 Закону №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У силу частини другої цієї статті грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» затверджені схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони та встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).

За змістом пунктів 4-7 Порядку №384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).

Відповідно до п.п. 8 і 10 Порядку №384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Періоди, за які грошове забезпечення не виплачується, визначені в п. 11 Порядку №384, до яких, зокрема, віднесено час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати.

Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (п. 17 Порядку №384).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У п. 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 внесені, зокрема, такі зміни до постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом ДСА України від 31.10.2022 №396 затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі - Порядок №396).

Згідно з пунктом 3 Порядку №396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.

Пунктом 7 Порядку №396 унормовано, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10 000 гривень - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100 000 гривень - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно пункту 4 Порядку №396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 та пункті 4 наказу ДСА України від 31.10.2022 №396 передбачено, що ці нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Отже з 24 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України встановив співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає їм виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України.

Спірні правовідносини в рамках даної справи виникли у зв`язку з невиплатою позивачу як співробітнику ТУ ССО у Херсонській області вказаної додаткової винагороди з мотивів відсутності необхідних бюджетних асигнувань, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Згідно зі статтею 165 Закону №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з основних і додаткових його видів та виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

До додаткових видів грошового забезпечення Порядок №384 відносить, зокрема, винагороди.

Виходячи з цього, встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.

Як було зазначено Верховним Судом у постанові від 06 квітня 2023 року по зразковій справі №260/3564/22 у первинній редакції постанови Кабінету Міністрів України №168 розмір додаткової винагороди для співробітників Служби судової охорони, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно.

Водночас, з урахуванням змін до постанови №168, внесених Кабінетом Міністрів України постановою від 07.07.2022 №793, розмір цієї додаткової винагороди визначений у граничному розмірі «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Проте, в обох зазначених постановах Кабінету Міністрів України (№168 і №793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Так, надаючи тлумачення ст. 58 Конституції України у Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзаци перший і другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення).

У Рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп і від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001 зроблено аналогічні висновки про те, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Водночас Конституційний Суд України звернув увагу на те, що частина перша статті 58 Конституції України передбачає винятки із конституційного принципу неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001).

Крім того, у своїх рішеннях Конституційний Суд України постійно наголошує на тому, що ключовим у питанні розуміння гарантованого статтею 8 Конституції України принципу верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності норм права, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2017 року №2-р/2017).

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).

Отже, державні установи повинні бути послідовними щодо прийнятих ними нормативних актів, а також дотримуватися розумної рівноваги між передбачуваністю (довірою, законними очікуваннями, впевненістю) особи і тими інтересами, заради забезпечення яких у регулювання вносяться зміни. Повага до такої впевненості, як зазначав Європейський суд з прав людини, має бути мірою правового захисту у внутрішньому праві проти свавільного втручання державних органів у гарантовані права (пункт 156 Рішення у справі "Kopecky проти Словаччини" від 28 вересня 2004 року, заява № 44912/98).

Одним із механізмів запобігання свавільному втручанню держави та її органів у реалізацію прав і свобод людини є закріплений у частині третій статті 22 Конституції України принцип недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних.

Таким чином, надання нормативно-правовому акту ретроактивної дії не порушуватиме принципи незворотності дії в часі та правової визначеності, якщо ці зміни не погіршують правове становище особи: не встановлюють чи не посилюють юридичну відповідальність, не скасовують і не обмежують чинні права і свободи.

Зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн. на місяць, передбаченому постановою №168 у первинній редакції.

При цьому, відмова відповідача у виплаті позивачу додаткової винагороди як однієї зі складових його грошового забезпечення з підстави відсутності відповідних бюджетних асигнувань, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах (справа «Кечко проти України», заява №63134/00, рішення від 08 листопада 2005 року).

Застосування судом принципу верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ є вимогою частини другої статті 6 КАС України.

За таких обставин, суд, враховуючи висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22, вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу з 24 лютого 2022 року по 06.05.2022 та з 18.07.2022 по 20.01.2023 включно додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

При цьому суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22 у мотивувальній частині вказав про необхідність задоволення позову за умови відпрацювання позивачем норми робочого часу відповідного місяця.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди щомісячно у розмірі 30000 грн. з 24.02.2022 року по 06.05.2022 року включно, та у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць з 19.07.2022 року по 20.01.2023 року (з урахуванням набрання чинності 21.01.2023 року Постановою № 43 від 20.01.2023).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті додаткової винагороди ОСОБА_1 за період: з 09:00 20.03.2022 до 09:00 21.03.2022, з 09:00 27.03.2022 до 09:00 28.03.2022, з 09:00 03.04.2022 до 09:00 04.04.2022, з 09:00 10.04.2022 до 09:00 11.04.2022, з 09:00 20.04.2022 до 09:00 21.04.2022, з 09:00 25.04.2022 до 09:00 26.04.2022, з 09:00 05.05.2022 до 09:00 06.05.2022 у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу несення служби для охорони громадського порядку, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168; про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 за період: з 09:00 20.03.2022 до 09:00 21.03.2022, з 09:00 27.03.2022 до 09:00 28.03.2022, з 09:00 03.04.2022 до 09:00 04.04.2022, з 09:00 10.04.2022 до 09:00 11.04.2022, з 09:00 20.04.2022 до 09:00 21.04.2022, з 09:00 25.04.2022 до 09:00 26.04.2022, з 09:00 05.05.2022 до 09:00 06.05.2022 у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу несення служби для охорони громадського порядку, суд зазначає.

Відповідно до Порядку № 396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком (п.3). Виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби (п.4). Додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30000 гривень - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10000 гривень - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100000 гривень - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (п.7).

В пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року № 793 та пункті 4 наказу ДСА України від 31.10.2022 року № 396 вказано, що ці нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Отже, з 24 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України встановив співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України.

Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 та пунктом 7 Порядку № 396 передбачена виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зі змісту пункту 1 постанови КМУ № 168 вбачається, що обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. є безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, та ця умова має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

В п. 10 Порядку № 396 визначено, що під терміном «безпосередня участь співробітника Служби у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання співробітником: бойових завдань у складі органу військового управління (військової частини), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угрупувань військ (сил) безпосередньо в районах ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або відбиття спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Відповідно до п. 9 Порядку № 396 безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження) органу військового управління; наказу Служби або територіального управління Служби про визначення завдань особовому складу відповідно до бойового наказу (бойового розпорядження) органу військового управління; бойового донесення (підсумкового рапорту) начальника підрозділу (групи), у складі якого (якої) співробітник брав участь у бойових діях (заходах), що складається за результатами здійснення завдань (заходів), передбачених бойовим наказом (бойовим розпорядженням), до якого долучаються підписані начальником підрозділу (групи) списки особового складу, який брав безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища, імені та по-батькові (за наявності), періоду участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях. Кожен аркуш списків завіряється підписом начальника підрозділу (групи); довідка керівника органу військового управління про безпосередню участь співробітників у бойових діях.

До суду не надані належні та допустимі докази що зазначені в п. 9 Порядку № 396 участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Суд вважає не обґрунтованими доводи представника позивача щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 по виконанню завдань з охорони судів, як на докази його безпосередньої участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

З досліджених матеріалів справи судом не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів. Відтак, відсутня правові підстави для зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу несення служби для охорони громадського порядку.

Щодо посилань представника Служби судової охорони в поясненнях щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, то суд зазначає, що спір про невиплату належного позивачу грошового забезпечення є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Згідно з ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній до внесення змін згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в наступній редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Приписами ч.ч. 3, 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22 вказав, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до п.1 гл. XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З 1 липня 2023 року карантин, спричинений COVID-19, скасовано.

Наведене дає підстави для висновку, що звернувшись до суду (позовну заяву направлено до суду поштовим зв`язком 28.06.2023 року (а.с. 36-37)) під час дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, з позовом щодо нарахування та виплати належного ОСОБА_1 грошового забезпечення, позивач не був обмежений будь-яким строком.

Відтак позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року до 06.05.2022 року у розмірі 30000 грн. щомісячно, та з 19.07.2022 року до 20.01.2023 у розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць; та зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 по 06.05.2022 у розмірі 30000 грн щомісячно, за період з 19.07.2022 по 20.01.2023 у розмірі до 30000 грн пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

Тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України суд не здійснює.

Позивач надав до суду квитанцію про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн, (а.с. 16).

Оскільки додаткова грошова винагорода є частиною заробітної плати, позивач в силу п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Отже, судовий збір у сумі 1073,60 грн вважається надмірно сплаченим та може бути повернутий за клопотанням позивача за ухвалою суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись вимогами ст.ст. 7, 9, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року до 06.05.2022 року у розмірі 30000 грн. щомісячно, та з 19.07.2022 року до 20.01.2023 у розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 по 06.05.2022 у розмірі 30000 грн щомісячно, за період з 19.07.2022 по 20.01.2023 у розмірі до 30000 грн пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області (вул. Перекопська, 15, м. Херсон, 73003, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Служба судової охорони (Вознесенський узвіз, 10-Б, м. Київ, 04053, ).

Суддя Вовченко О.А.