Справа № 140/32853/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/32853/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинської області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 01.09.2023 №79 щодо відмови у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII); зобов`язання ГУ ПФУ у Волинської області призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII з моменту виникнення права на такий вид пенсії та з урахуванням періодів проживання у зоні добровільного гарантованого відселення (3 категорія) з моменту аварії на ЧАЕС по даний час.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII. Проте рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 01.09.2023 №79 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, оскільки не підтверджено проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років (визнано проживання протягом 1 року 11 місяців та 20 днів, без врахування періодів роботи в 1990-1992 роках поза межами Волинської області).

Позивач вважає вказане рішення протиправним і таким, що порушує його право на соціальний захист та пенсійне забезпечення, з огляду на таке.

Так зазначає, що з народження по червень 1987 року (військова служба до червня 1989 року) та з червня 1989 року по даний час постійно проживав та проживає в селі Березичі Любешівського району (з 2021 року Камінь-Каширський р-н) Волинської області, яке віднесено до зони добровільного гарантованого відселення (3 категорія), вказані періоди його проживання підтверджуються довідкою Любешівської селищної ради від 29.06.2023 №7101 та посвідченням постраждалого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3). В той же час зазначає, що в період з січня 1990 року по вересень 1991 року він працював на сезонній роботі в підприємстві «Боровиця» та в період з листопада 1991 року по квітень 1992 року працював на підприємстві «Южное потребительское общество» поза межами Волинської області, однак у вказані періоди він свого постійного місця проживання в с. Березичі Камінь-Каширського району Волинської області не змінював (в цей період він постійно отримував поштову кореспонденцію, отримував різноманітні медичні та соціальні послуги, тут знаходились його особисті речі та належне майно). Зауважує, що дані про його роботу жодним чином на спростовують факту його постійного фактичного проживання на території радіоактивного забруднення в період роботи 1990-1992 років, оскільки довідкою Любешівської селищної ради від 29.06.2023 № 7101 підтверджено, що в цей час він фактично проживав в селі Березичі Камінь-Катирського району Волинської області. З урахуванням наведеного вважає, що оскільки на території зони добровільного гарантованого відселення він фактично проживав з 26.04.1986 по червень 1987 року та з червня 1989 року по даний час, що становить більше 3 років, тому, на його переконання, він має право на зменшення пенсійного віку на 6 років (згідно із статтею 55 Закону №796-XII - 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років), тобто на призначення пенсії після досягнення 54 річного віку за наявності відповідного стажу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ ПФУ в Одеській області позовних вимог не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що згідно наданих до заяви від 24.08.2023 документів встановлено, що ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 прожив у зоні гарантованого добровільного відселення лише 1 рік 11 місяців 20 днів, а тому рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 01.09.2023 № 79 позивачу правомірно було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, у зв`язку із відсутністю встановленого законодавством періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення.

Представник відповідача-1 у відзиві на позовну заяву позовних вимог також не визнав. Зазначив, що згідно довідки Любешівської селищної ради №7101 від 29.06.2023 позивач проживав у період з 01.01.1986 по червень 1987 року, з червня 1989 року по квітень 1990 року та з 29.01.1993 року по даний час на території, що віднесена до зони гарантованого добровільного відселення. Відтак, вказаною довідкою підтверджений період проживання та реєстрація у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 - 1 рік 11 місяців 20 днів, що не дає права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як потерпілому від аварії на Чорнобильській АЕС. З урахуванням наведеного зазначає, що ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-XII, оскільки не дотримано вимог, передбачених цією статтею, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

24.08.2023 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням.

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Одеській області та рішенням якого від 01.09.2023 № 79 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, оскільки період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить менше трьох років (1 рік 11 місяців 20 днів).

Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку на умовах статті 55 Закону №796-XII стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України від 09.03.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, встановлено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Частиною першою статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, зменшення віку становить 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років (пункт 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ).

За змістом примітки до абзаців четвертого, п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Отже, норми спеціального закону - Закону №796-XII застосовуються субсидіарно із нормами загального закону - Закону №1058-ІV, доповнюють і конкретизують їх.

Виходячи із змісту суспільних правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, період проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років станом на 01.01.1993 необхідно обраховувати від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986 по 01.01.1993, що пов`язане із поняттям виникнення зон радіоактивного забруднення, яке у свою чергу нерозривно пов`язано із моментом аварії на ЧАЕС.

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, визначений у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Постанова №106).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Приписами пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед них потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років (категорія 3).

Частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ обумовлено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

У свою чергу частиною третьою статті 65 Закону №796-XII передбачено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Системний аналіз наведених положень Закону №796-XII вказує на те, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали (працювали), зокрема, у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше 3 років станом на 01.01.1993.

Згідно рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 01.09.2023 № 79 підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ вказано відсутність фактичного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, зі мінами).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Отже, факт проживання особи на території зони гарантованого добровільного відселення засвідчує довідка органу місцевого самоврядування.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 до заяви від 24.08.2023 про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ долучив такі документи, зокрема:

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 від 25.11.1994;

- довідку №7101 від 29.06.2023, видану Центром надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради, якою підтверджено, що позивач з 01.01.1986 по червень 1987 року, з червня 1989 року по квітень 1990 року та з 29.01.1993 по теперішній час зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Довідка видана на підставі погосподарських книг за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 роки.

Згідно з додатком 1 до Постанови №106 село Березичі Любешівського району Волинської області включено у перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській AEC, і віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

У спірних правовідносинах для визначення права позивача на застосування положень статті 55 Закону №796-XII (необхідна умова - проживання (робота) у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років) період проживання слід рахувати з 26.04.1986 по червень 1987 року та з червня 1989 року по квітень 1990 року, що становить менше 3 років станом на 01.01.1993.

При цьому, як видно з військового квитка НОМЕР_2 та довідки Камінь-Каширського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.07.2023 №73, ОСОБА_1 з 20.07.1987 по 07.06.1989 проходив строкову військову службу. Відомості щодо місця знаходження військової частини, у якій проходив службу позивач, в матеріалах справи відсутні.

За даними довідки Центру надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради від 29.06.2023 №7101 позивач після закінчення військової служби (07.06.1989) лише з червня 1989 року по квітень 1990 року був зареєстрований та проживав в селі Березичі Волинської області (суд враховує період по 01.01.1993).

При цьому, згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , позивач з 22.01.1990 по 30.09.1991 працював на підприємстві «Боровиця» (БССР) та з 13.11.1991 по 01.04.1992 працював на підприємстві «Южное потребительское общество» (БССР), тобто поза межами Волинської області, що і підтверджено позивачем у позовній заяві.

Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що довідкою Центру надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради від 29.06.2023 №7101, не підтверджено проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років (за підрахунками відповідача-2 період проживання становить 1 рік 11 місяців 20 днів).

Суд зауважує, що однією з обов`язкових умов для призначення пенсії на умовах статті 55 Закону №796 є досягнення особою відповідного віку.

Позивачу, який досяг на момент звернення із заявою про призначення пенсії віку 54 роки, пенсія може бути призначена у разі наявності підстав для зниження віку на 6 років.

У свою чергу, для зниження пенсійного віку на 6 років позивачу, в першу чергу, необхідно підтвердити факт проживання (роботи, навчання, служби) у зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 по 01.01.1993 не менше 3 років. Тоді зниження пенсійного віку на 3 роки (початкова величина) є можливим у зв`язку із проживанням у зоні гарантованого добровільного відселення у випадку позивача з 26.04.1986 по 31.07.1986, а ще на 3 роки - за період постійного проживання (роботи, навчання, служби) протягом шести років (кожних 2 роки проживання зараховуються за рік зниження віку).

Оскільки наданими позивачем доказами не підтверджено постійне проживання (роботи, навчання, служби) у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) упродовж не менше 3 років станом на 01.01.1993, тому підстави для застосування до позивача положень статті 55 Закону № 796-XII щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відсутні.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 01.09.2023 №79, яке було ГУ ПФУ в Одеській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності, та належним відповідачем за позовною вимогою про визнання протиправним та скасування вказаного рішення є саме цей територіальний орган ПФУ.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач станом на 01.01.1993 прожив в зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років, тому позивач не має права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XIІ, з огляду на що відповідач ГУ ПФУ в Одеській області рішенням від 01.09.2023 № 79 правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного рішення необхідно відмовити.

Крім того, враховуючи, що рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 01.09.2023 №79 позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, тому у задоволенні похідних позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинської області призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XIІ також належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, місто Одеса, вулиця Канатна, 83, ідентифікаційний код 20987385).

Суддя О. О. Андрусенко