Справа № 405/16/24
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/16/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

представника позивача - Житняка Д.Ю.

відповідача - громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації, -

ВСТАНОВИВ:

Центрально-південне міжрегіонального управління Державної міграційної служби звернулося в суд з адміністративним позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України, строком на шість місяців.

Позов обґрунтовано тим, що Центрально-південним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби (далі - позивач, ЦПМУ ДМС) проведено перевірку легальності перебування на території України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), під час якої встановлено наступне.

Відповідач був раніше засуджений на території України:

- 24.11.2010 Заводським районним судом м. Запоріжжя з частиною 1 статті 186, частиною 2 статті 307 та статтею 70 Кримінального кодексу України (далі - ККУ) до 5 років позбавлення волі;

- 13.02.2014 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 126 та статтею 71 ККУ до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12.11.2019 у справі № 331/706/19 відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 ККУ та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Наразі відповідач відбуває покарання у Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» (далі - ДУ «КВК № 6»), строк відбування покарання закінчується 05.01.2024.

З довідки ДУ «КВК № 6» вбачається, що відповідачу неодноразово відмовлялось у застосуванні умовно-дострокового звільнення як такому, що не довів свого виправлення.

За обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» Державної прикордонної служби України (далі - система «Аркан»), інформація про перетин державного кордону України відповідачем з 11.12.2018 по теперішній час відсутня.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI), строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) від 20.07.2015 № 844 (далі - Порядок № 844) передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Згідно статті 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) і Урядом Азербайджанської Республіки про безвізові поїздки громадян, затвердженої постановою КМУ від 24.10.2002 № 1565, громадяни держави однієї Сторони, незалежно від місця їх постійного проживання, можуть в`їжджати, прямувати транзитом, виїжджати та перебувати на території держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, що діють в цій державі.

Пунктом 4 Порядку № 844 встановлено, що під час перебування на території України обчислення дозволеного іноземцю строку перебування здійснюють посадові особи Державної міграційної служби України (далі - ДМС) шляхом відрахування 180 днів назад від дня контролю (дня, на який необхідно визначити законність перебування іноземця на території України). Іноземець не порушив зазначений строк, якщо в межах цього 180-денного періоду він перебував на території України не більше 90 днів.

За час свого перебування на території України відповідач із відповідною заявою про продовження строку перебування до ДМС не звертався, клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне проживання в Україні не порушував.

Отже, відповідач перебуває в Україні з порушенням встановленого строку перебування та своїми діями порушив вимоги статті 9 Закону № 3773-VI. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України.

Згідно із вироком від 12.11.2019 у справі № 331/706/19 не має законного та стабільного джерела доходу.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до статті 30 Закону № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Згідно із вимогами пункту 1 частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Наразі, у зв`язку із відбуванням кримінального покарання відповідачем у ДУ «КВК № 6», прийняти рішення про його примусове видворення не представляється можливим.

Водночас, з листа ДУ «КВК № 6» від 08.11.2023 № 3/4153/Мгн встановлено, що у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України.

Відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

Згідно із вимогами пункту 1 частини 1 статті 289 КАСУ, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Враховуючи вищевикладене, а саме перебування відповідача в місцях позбавлення волі, відсутність доказів ризику втечі відповідача та неможливості його ідентифікації, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а також приймаючи до уваги положення ч.19 ст.289 КАС України за якими за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених ст.289 КАС України судовий збір не сплачується, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 90, 139, 245, 246, 271, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Повний текст рішення буде виготовлено 03.01.2024 року.

Позивач: Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, 25015 м. Кропивницький, вул. Єгорова Олексія, 25а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 03.01.2024 року.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко