Справа № 200/5405/23
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року Справа№200/5405/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла позовна заява заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.08.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.11.2018; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. а ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.06.2022.

Позов обґрунтовував тим, що позивач право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (після звільнення зі служби в поліції, що відбулося з 31.05.2022).

Після захисту та відновлення його порушених прав рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 в справі №200/107/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2023, на виконання вказаного судового рішення Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформило та направило до відповідача необхідні документи для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в тому числі і заяву про призначення пенсії від 13.10.2022.

Проте відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні йому пенсії.

Вважає, що відповідачем порушено його право на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідачем надано відзив, у якому зазначено, що реалізація права на пенсію за вислугою років можлива за наявності відповідної календарної вислуги років визначеної в п. «а» ст. 12 Закону №2262 -ХІІ. На виконання вимог Закону № 2262 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393) зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», які набули чинності з 19 лютого 2022 року. На час звернення позивача із заявою про призначення пенсії редакція підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування строку участі в АТО на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція підпункту «а» пункту Порядку № 393. Тобто, пільгова вислуга років має значення для визначення відсотку розміру пенсії Позивача від його грошового забезпечення, відповідно до статті 13 Закону № 2262, за умови наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії. Просив у задоволені позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду 16.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позовні вимоги не визнає, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 19.08.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи. До пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 20.02.2001 по 13.10.2004 оскільки відсутня уточнююча довідка у відповідності до Порядку №637.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 26.10.2016 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

У період з жовтня 2002 року по квітень 2004 року позивач проходив військову службу (звільнений у запас 27.04.2004 року), що підтверджується відповідними записами, наявними у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 09.03.2021 року.

З 06.09.2004 року по 06.11.2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України, а з 07.11.2015 року по 01.06.2022 року - в Національній поліції України, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_5 від 12.10.2015 року.

01.06.2022 року наказом ГУНП в Донецькій області від 31.05.2022 року № 244 о/с "По особовому складу" позивача було звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) відповідно до розділу VII Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Як видно з наказу, станом на 01.06.2022 року вислуга років позивача у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги склала 19 років 3 місяці 2 дні.

У періоди з 01.02.2015 року до 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року до 30.04.2018 року позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, що підтверджується довідкою № 296/12/03-2023 від 01.02.2023 року.

У періоди з 01.03.2019 року до 31.03.2019 року та з 01.11.2021 року до 30.11.2021 року позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, на території Донецької області, що підтверджується довідкою № 295/12/03-2023 від 01.02.2023 року.

06.11.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Листом від 28.11.2022 року № Т-26/34/01-2022 відповідач, із посиланням на положення статті 12 Закону № 2262-ХІІ та на постанову Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" від 17.07.1992 року № 393 (далі - Постанова КМУ № 393), повідомив, що позивач не набув право на пенсію за вислугу років відповідно до чинного законодавства, оскільки його календарна вислуга років та вік на день звільнення не відповідають умовам, визначеним у статті 12 Закону № 2262-ХІІ (пункт "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ - 25 і більше календарних років вислуги; пункт "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ - 45-річний вік на дату звільнення зі служби).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у адміністративній справі №200/107/23, яке постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2023 залишено без змін, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області стосовно відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні до відповідних органів Пенсійного фонду України заяви та документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області (, місцезнаходження: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, буд. 86) оформити та направити до відповідних органів Пенсійного фонду заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Листом від 07.08.2023 № 115/34/01-2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було спрямоване подання від 07.08.2023 про призначення позивачеві пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.08.2023 № позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону №2262, а також недосягненням заявником 45-річного віку, передбаченого пунктом «б» статті 12 Закону №2262.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо не призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(далі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ(тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІпенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б-д», «ж» статті 1-2 цього Закону(крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІпри призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Отже, за приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія відповідним особам призначається за умови звільнення зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно статті 17-1 Закону № 2262-ХІІпорядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2262-ХІІКабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393).

Згідно підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 (в редакції чинній станом на час звільнення) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним вабзаці першому пункту 1цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

один місяць служби за три місяці, зокрема,

участь у бойових діях у воєнний час;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

Таким чином, на час звільнення позивача з органів Національної поліції України 31.05.2022 в редакції пп. «а» п. 3 Порядку № 393 передбачено зарахування строку участі в антитерористичній операції на пільгових умовах до вислуги років для визначення права на призначення пенсії.

Разом з цим, з 19.02.2022 редакція пп. «а» п. 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування строку участі у антитерористичній операції на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція пп. «а» п. 3 Порядку № 393.

Суд звертає увагу, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019 № 5-р(I)/2019 Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

Правова визначеність як елемент верховенства права не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. На думку Конституційного Суду України, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018).

Конституційний Суд України звертав увагу на те, що законодавець, змінюючи відносини у сфері пенсійного забезпечення з метою удосконалення соціальної політики держави шляхом перерозподілу суспільного доходу, не може убезпечити людину від зміни умов її соціального забезпечення. Зміни у цій сфері мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019).

Верховний Суд у постанові від 14.09.2022 по справі №640/14718/20 зазначив, що застосовуючи ці загальні підходи до правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діє на момент реалізації позивачем права на пенсію (номер в ЄДРСР 106264052).

З позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов`язати управління призначити пенсію за вислугу років з 01.06.2022. Під час розгляду справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії 13.10.2022, яка разом із поданням надіслана до органу ПФУ та отримана відповідачем 08.08.2023 (вх.№2249/5).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13404, (далі Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Згідно пункту 11 розділу І Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Відповідно п.2 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:

1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7до цього Порядку);

2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;

3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);

4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку);

5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») (для призначення пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону);

7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4цього розділу;

8) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Згідно пункту 6 розділу IV Порядку № 3- 1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Оскільки призначення пенсії за Законом №2262 відбувається органами Пенсійного фонду України на підставі заяви про призначення пенсії , тому саме пенсійний орган перевіряє підстави призначення пенсії за вислугу років відповідно до нормативно-правових актів, які є чинними на час призначення такої пенсії.

Під час розгляду справи встановлено, що позивача звільнено зі служби за п.7 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію(за власним бажанням) згідно наказу Головного управління Національної поліції в Донецькі області від 31.05.2022 №244 о/с ОСОБА_1 звільнено. Із заявою про призначення пенсії позивач звернулася 13.10.2022, яка разом із поданням надіслана до органу ПФУ та отримана відповідачем 08.08.2023 (вх.№2249/5). Оформлене Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області подання про призначення пенсії містить відомості про календарну вислугу років ОСОБА_1 «19 років 03 місяців 02 дні», та вислугу у пільговому обчисленні «28 років 05 місяців 27 днів».

За приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ право на пенсію, незалежно від віку мають відповідні особи, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Враховуючи те, що на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пункт 3 Порядку № 393 зазнав змін, відповідно до яких зарахування строку участі у антитерористичній операції на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція пп. «а» п. 3 Порядку № 393, тому відповідач, під час розгляду заяви про призначення пенсії від 18.05.2023, правомірно здійснив обчислення календарної вислуги років позивача відповідно до приписів пунктів 1, 2, 2-1 Порядку № 393 та прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю у позивача необхідної календарної вислуги років, що передбачена п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Зазначене обумовлює відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, ґрунтуються на іншому правовому регулюванні (до внесення змін в п. Порядку №393), а тому не можуть бути враховані при розгляді цієї справи, оскільки втратили свою актуальність для цього спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у справі №200/4291/22.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 08.01.2024 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв