Справа № 500/6525/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6525/23

03 січня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області зі сплати боргу (недоїмки) №Ф-7092-54-У від 05.07.2023 року на загальну суму 19512,02 грн, зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 як платника єдиного соціального внеску, а саме - виключити всі дані (записи, відомості) про наявність в ОСОБА_1 як в фізичної особи підприємця заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску за 2019- 2020 роки на загальну суму 19512,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що йому нараховано недоїмку, зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка становить 19512,02 гривень. Просить врахувати, що у вимозі відсутні відомості про те, за який період нараховано таку недоїмку, відтак позивачем було направлено уточнюючий запит. Вказав, що у своїй відповіді №19-00-24-01-07/21139 відповідач у 6 абзаці 2 арк. вказує, що «Згідно інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з єдиного внеску (за кодом платежу 71040000), станом на 11.09.2023 року заборгованість становить 19512, 02 грн., яка складається з нарахувань єдиного внеску за 2019 рік в сумі 11016,72 грн. та за 2020 рік - в сумі 8495,30 грн.». Звернув увагу суду на тому, що з 25.02.2013 року по даний час позивач є найманим працівником в Державній установі «Госпрозрахункова група Тернопільської ОДА», оскільки прийнятий на посаду юриста з 25.02.2013 року відповідно до наказу начальника ДУ «Госпрозрахункова група Тернопільської ОДА» №12 від 25.02.2013, з 28.03.2017 року відповідно до Розпорядження Першого заступника голови ОДА №68-к тимчасово виконує обов`язки начальника ДУ «Госпрозрахункова група Тернопільської ОДА», що підтверджується відомостями з довідки №17 від 05.09.2023 року виданої ДУ «Госпрозрахункова група Тернопільської ОДА». Зазначив, що ДУ «Госпрозрахункова група Тернопільської ОДА» нараховано та сплачено за позивача єдиний соціальний внесок за 2019 рік в розмірі 11016,72 грн та за 2020 рік відповідно - 12712,48 грн, що підтверджується довідками ДУ «Госпрозрахункова група Тернопільської ОДА» №24 від 09.10.2023 року, №27 від 04.06.2021 року. Тобто, вказав, що роботодавець сплатив за позивача єдиний соціальний внесок за період, за який нараховано недоїмку - 2019-2020 роки. Просить врахувати, що не отримує дохід від підприємницької діяльності. Відтак, вважає, що виконання спірної вимоги призведе до подвійної сплати ЄСВ, і суперечитиме меті збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З огляду на наведене, на думку позивача, спірна у даній справі вимога є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Таким чином, вважає, що саме по собі скасування вимоги про сплату недоїмки з ЄСВ не призводить до ефективного поновлення прав, оскільки в інформаційних системах ДПС за позивачем і надалі обліковується недоїмка в сумі 19512,02 грн. Також, позивач вважає, що скасування вимоги про сплату недоїмки за наявності в інформаційній системі ДПС відомостей про нарахування ЄСВ лише відстрочує, проте не вирішує спір між сторонами, оскільки контролюючий орган повторно виносить вимоги про сплату недоїмки по ЄСВ допоки в обліковій картці наявні відомості про нарахування особі ЄСВ.

Ухвалою суду від 13.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що Головним управлінням ДПС у Тернопільській області повідомлено платника, шляхом виставлення та надіслання відповідних вимог про сплату боргу (недоїмки) про наявність у нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску. Вказав, що згідно з інтегрованою карткою платника податків, яка обліковується в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, по коду класифікації доходів бюджету 71040000 сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 19512,02 грн. Отже, на думку представника відповідача, податкова вимога Головного управління ДПС у Тернопільській області № Ф-7092-54У від 05.07.2023р про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в розмірі 19512,02 грн. є законною та не підлягає скасуванню. Тому, оскільки чинним законодавством передбачено обов`язок платниками податків сплачувати ЄСВ не залежно від факту отримання доходу, позивачем не долучено доказів, що могли б підтвердити право на звільнення від сплати ЄСВ, а в охоплений вимогою, що оскаржується, період не було зупинено право на здійснення підприємницької діяльності, вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На підставі рішення Ради адвокатів Тернопільської області від 10.09.2004 за №5, позивач має право на заняття адвокатською діяльністю, про що видано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №336 від 10.09.2004.

Наказом начальника Державної установи "Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації" №12 "Про прийняття на роботу ОСОБА_1 " позивач з 25.02.2013 прийнятий на посаду юриста з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Згідно довідки Державної установи "Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації" від 05.09.2023 №17, ОСОБА_1 працює в Державній установі "Госпрозрахункова група ОДА" юристом з 25.02.2013 (наказ №12-к від 25.02.2013) з виконанням обов`язків начальника (розпорядження №58-к від 28.03.2017) по даний час.

Також, у відповідності до довідки Державної установи "Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації від 09.10.2023 №24, вказаною установою за 2019 рік нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок за ОСОБА_1 в розмірі 11016,72 грн.

Згідно довідки Державної установи "Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації від 04.06.2021 №27, вказаною установою за 2020 рік нараховано та сплачено за ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок в розмірі 12712,48 грн.; за січень-квітень 2021 рік нараховано та сплачено за ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок в розмірі 5280,00 грн.

05.07.2023 відповідачем сформовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7092/54У, згідно якої станом на 23.08.2023 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 19512,02 грн.

Як підстави винесення цієї вимоги контролюючий орган вказав статтю 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; дані інформаційної системи органів доходів і зборів.

Листом Головного управління ДПС у Тернопільській області позивача повідомлено про те, що згідно інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з єдиного внеску (за кодом платежу 71040000), станом на 11.09.2023 заборгованість становить 19512,02 грн., яка складається з нарахувань єдиного внеску за 2019 рік в сумі 11016,72 грн. та за 2020 рік - в сумі 8495,30 грн. Відповідач вказав, що станом на 30.06.2023 по інтегрованій картці платника податків, яка обліковується в ГУ ДПС у Тернопільській області, по коду класифікації доходів бюджету 71040000 у ФОП ОСОБА_1 сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 19512,02 грн. На підставі цих даних, та у відповідності до Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкція №449), ГУ ДПС у Тернопільській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.07.2023 №Ф-7092-54 на суму 19512,02 грн., яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника, а саме: АДРЕСА_1 (штрихкодовий ідентифікатор 460), та повернута ДП Укрпоштою 08.08.2023 за закінченням встановленого строку зберігання. У даному листі відповідач також зазначив, що оскільки позивачем не оскаржено вимогу від 05.07.2023 №Ф-7092-54 на суму 19512,02 грн. відповідно до вище наведеного та згідно ст.ст. 3,5,12 Закону №1404 та ст.ст. 12, 25 Закону №2464, ГУ ДПС у Тернопільській області сформовано угоджену вимогу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та передано до примусового виконання щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме: узгоджена вимога №Ф-7092-54-у від 05.07.2023 на суму 19512,02 грн. (яка на сьогодні перебуває на виконанні).

Також, як вбачається зі змісту листа Головного управління ДПС у Тернопільській області №18461/6/19-00-24-01-07 від 27.09.2023, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного по справі №500/5390/21 від 04.11.2021 та Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2022 року по ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7092-54-У від 15.02.2021 року, органам ДВС надіслано заяву від 14.04.2022 №1775/5/19-00-13-13/7727 про відкликання вимоги від 15.02.2021 року №Ф- 7092-54-У. Також, вказано про те, що станом на 26.09.2023 згідно інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» по інтегрованій картці платника податків, яка обліковується в ГУ ДПС у Тернопільській області по коду класифікації доходів бюджету 71040000 у ФОП ОСОБА_1 , сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 19512,02 гривень.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону №2464-VI в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із частинами першою, другою статті 2 Закону №2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно з частинами другою, третьою, восьмою статті 9 Закону №2464-VІ обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VІ єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до пункту 1 частини першої, пункту 1 частини третьої, частин п`ятої, шостої статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076-VI) право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності - з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката. Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України. Відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

Аналіз вказаних положень законодавства дає підстави дійти висновку про те, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску є провадження такою особою (у цьому випадку) незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є свідченням здійснення особою адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу (вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №820/1538/17, від 18.11.2021 у справі №520/6094/19, від 04.10.2022 у справі №440/4316/18 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються при вирішенні цієї справи).

З матеріалів даної справи слідує, що 10.09.2004 позивач отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

При цьому, у спірному випадку, відповідачем суду не подано, а судом не здобуто доказів про те, що позивач займався адвокатською діяльністю як самозайнята особа та отримував дохід від такої діяльності.

Натомість, згідно довідки Державної установи "Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації" від 05.09.2023 №17 позивач ОСОБА_1 працює в Державній установі "Госпрозрахункова група ОДА" юристом з 25.02.2013 (наказ №12-к від 25.02.2013) з виконанням обов`язків начальника (розпорядження №58-к від 28.03.2017) по даний час.

В той же час, у листі №16926/6/19-00-24-01-07 від 12.09.2023 відповідач зазначає про те, що згідно інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 з єдиного внеску (за кодом платежу 71040000), станом на 11.09.2023 заборгованість становить 19512,02 грн., яка складається з нарахувань єдиного внеску за 2019 рік в сумі 11016,72 грн. та за 2020 рік - в сумі 8495,30 грн.

Відтак, суд вважає, що у спірний період щомісяця нараховувала на суму заробітної плати єдиний соціальний внесок та сплачувала цю суму до бюджету, позивач був найманим працівником та застрахованою особою, а тому платником єдиного соціального внеску за нього був роботодавець/страхувальник Державна установа "Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації".

При цьому, на думку суду, відповідач не врахував, що у вказаний період позивач працює як найманий працівник на посаді юриста в Державній установі "Госпрозрахункова група Тернопільської обласної державної адміністрації" з виконанням обов`язків начальника з 28 березня 2017 року.

При прийнятті рішення суд враховує правові висновки Верховного Суду щодо тлумачення та застосування норм Закону №2464-VI, відповідно до яких одночасна сплата єдиного соціального внеску безпосередньо особою (як такою, що провадить незалежну професійну діяльність) та її роботодавцем як страхувальником спричинить подвійну сплату цього внеску, що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

З огляду на те, що єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за спірний період за позивача як найманого працівника сплатив її роботодавець як страхувальник, суд вважає протиправним повторне нарахування контролюючим органом недоїмки по ЄСВ за цей самий період позивачу як самозайнятій особі.

Водночас, вирішуючи даний спір по суті, суд враховує наявність таких, що вступили в законну силу судових рішень (500/5390/21), яким визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-7092-54-У від 15.02.2021.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає, що в розумінні Закону №2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана Вимога, регулярно нараховував та сплачував роботодавець у розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як особою, що має право провадити адвокатську діяльність.

В той же час, з системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується - під одним порядковим номером - до повного погашення сум боргу.

Як вбачається з відповіді відповідача №19-00-24-01-07/22153, що на виконання рішення по справі №500/5390/21 відповідач відкликав з органів ДВС вимогу та повідомлено, що «станом на 26.09.2023 р. згідно з інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» по інтегрованій картці платника податків, яка обліковується в ГУ ДПС в Тернопільській області по коду класифікатора 714000 у ФОП ОСОБА_1 сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 19512,02 гривень.

Також, судом береться до уваги те, що у спірній у даній справі вимозі, датованій 05.07.2023, визначено заборгованість, яка виникла станом на 23.08.2023.

У сукупності наведених вище обставин, спірна у даній справі вимога Головного управління ДПС у Тернопільській області зі сплати боргу (недоїмки) №Ф-7092-54-У від 05.07.2023 року на загальну суму 19512,02 грн., є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 5 від 12.01.2021, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 березня 2021 р. за № 321/35943 (далі - Порядок), згідно з яким інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу II Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

У підрозділі 4 розділу V Порядку №5 визначено механізм перенесення до інтегрованої картки платника результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень податкових органів та методи контролю достовірності відповідних показників, положеннями якого передбачено, що інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 року в адміністративній справі №826/9288/18, від 30.11.2021 в адміністративній справі №300/3157/20.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановленої судом протиправності вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-7092-54-У від 05.07.2023 року на загальну суму 19512,02 грн та її скасування, суд з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача привести інтегровану картку платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивача у відповідність шляхом виключення відомостей щодо недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 19512,02 грн.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій (рішення) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Тернопільській області зі сплати боргу (недоїмки) №Ф-7092-54-У від 05.07.2023 року на загальну суму 19512,02 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області привести інтегровану картку платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 у відповідність, шляхом виключення відомостей щодо недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2019-2020 роки в сумі 19512,02 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підисано 03 січня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль,46003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.