Справа № 140/28018/23
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/28018/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дім Кераміки ТД до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дім Кераміки ТД звернулося з позовом до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100168/2 від 06.04.2023 року та №UA209000/2023/100237/2 від 17.05.2023 року

Визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/000971 та №UA209230/2023/001327.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Дім Кераміки ТД (Покупець) та компанією Steuler Fliesengruppe AG (Продавець) було укладено Контракт № 02-2022, згідно з п. 1.1. якого Продавець продає, а Покупець купляє керамічну плитку.

ТОВ Дім Кераміки ТД подано до Львівської митниці митну декларацію №23UA71U7 від 04.04.2023 та митну декларацію №23UA91U7 від 16.05.2023.

Декларантом були заявлені та надані до митного оформлення документи, на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Проте, Львівська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100168/2 від 06.04.2023 року та №UA209000/2023/100237/2 від 17.05.2023 року. У графі №33 вказаних рішень зазначено, що митна вартість товарів, що ввозяться в адресу ТОВ Дім Кераміки ТД, не може бути визнана за основним методом, адже подані документи містять ряд розбіжностей.

Позивач не погоджується з усіма сумнівами та твердженнями митного органу, викладеними у графі №33 оскаржуваних рішень, та вважає, що Львівська митниця не врахувала належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправні рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач стверджує, що при визначенні митної вартості ввезеного товару ТОВ Дім Кераміки ТД було дотримано усі встановлені митним законодавством вимоги, тому будь-які сумніви щодо неправильно визначеної та непідтвердженої митної вартості імпортованих товарів виключаються. Митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, а надані до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості усього товару. Оскаржувані рішення прийняті з порушеннями вимог частин п`ятої, шостої статті 55 Митного кодексу України (далі МК України), оскільки не були проведені письмові консультації з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, а також з порушеннями вимог пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містять наявної в митного органу інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у них відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митницею, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Позивач також звертає увагу, що митна вартість товару підтверджується інвойсом, договором, платіжними дорученнями, транспортними документами тощо.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100168/2 від 06.04.2023 року та №UA209000/2023/100237/2 від 17.05.2023 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних рішень.

Вказує, що документи, подані до митного оформлення, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначенимидоговором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти(прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку із чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Львівською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, які скасуванню не підлягають. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 29.03.2023 року №UA209190/2023/15873, де вартість подібного товару становить 0,6701 дол.США за кг.

Ухвалою суду від 09.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Львівської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 03.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Дім Кераміки ТД (Покупець) та компанією Steuler Fliesengruppe AG (Продавець) було укладено Контракт №02-2022, згідно з п. 1.1. якого Продавець продає, а Покупець купляє керамічну плитку.

04.04.2023 та 16.05.2023 ТОВ Дім Кераміки ТД через уповноваженого декларанта ФОП ОСОБА_1 на митний пост Львівської митниці були подані МД №23UA71U7 від 04.04.2023 та митну декларацію №23UA91U7 від 16.05.2023, згідно з якими було заявлено до митного оформлення товари:

- товар №1 Плитка глазурована чи не глазурована з коефіцієнтом поглинання води понад 10% мас:

Плитка другого сорту ZS-FOSSIL grau 35x100/06 WF 2 Sorte у кількості 176,403 кь/ за ціною 3,20 євро/кв.м. загальною вартістю 564,67 євро;

Плитка другого сорту ZS-FOSSIL beige 35x100/06 WF 2 Sorte у кількості 646.81 кв.м. за ціною 3,20 євро/кв.м. загальною вартістю 2 070.44 євро;

Плитка другого сорту ZS-Westerland stein 35x100/06 WF 2 Sorte у кількості 176.403 кв.м. за ціною 3,20 євро/кв.м. загальною вартістю 564,67 євро;

Плитка ZK-Snow white glossy rectified 35x75 у кількості 346,502 кв.м. за ціною 3,69 євро/кв.м. загальною вартістю 1 277,21 євро;

Плитка ZK-Snow white mat rectified 35x75 у кількості 554,403 кв.м. за ціною 3,69 євро/кв.м. загальною вартістю 2 043,53 євро;

- товар №2 Плитка глазурована чи не глазурована з коефіцієнтом поглинання води понад 10% мас:

Плитка другого сорту ZS МARMOR 35x100 /06 glzd. Rektif WF 2.Sorte у кількості 411,606 кв.м. за ціною 4.07 євро/кв.м. загальною вартістю 1 676,89 євро;

Плитка другого сорту ZS FOSSIL weib 35x100 /06 WF 2.Sorte у кількості 117,602 кв.м. за ціною 3,83 євро/кв.м. загальною вартістю 450,59 євро;

Плитка другого сорту ZS-Maison kreide 40x120 /06 WF 2.Sorte у кількості 184,323 кв.м. за ціною 4,51 євро/кв.м. загальною вартістю 831,39 євро;

Плитка другого сорту ZS-STAVANGER Uni 40x120 kreide rektif 2.S у кількості 691,211 кв.м. за ціною 4,22 євро/кв.м. загальною вартістю 2 916.57 євро;

Плитка другого сорту ZS-STAVANGER Uni 40x120 sand rektif 2.S у кількості 88,321 кв.м. за ціною 4,22 євро/кв.м. загальною вартістю 372,67 євро;

Плитка другого сорту ZS-STAVANGER Uni 40x120 sand rektif 2.S у кількості 3,84 кв.м. за ціною 4,22 євро/кв.м. загальною вартістю 16,20 євро;

Плитка другого сорту ZS-Evo grey 35x100/06 WF 2.Choice у кількості 235,204 кв.м. за ціною 3,83 євро/кв.м. загальною вартістю 901,19 євро;

Плитка другого сорту ZS-Ice white glossy 35x100/06 WF2.Choice у кількості 117,602 кв.м. за ціною 3,83 євро/кв.м. загальною вартістю 450,59 євро;

Плитка другого сорту ZS-Ice white satin 35x100/06 2.Choice у кількості 58,801 кв.м. за ціною 3,83 євро/кв.м. загальною вартістю 225,29 євро.

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаних МД були подані такі документи:

- товар №1 рахунок-фактуру (iнвойс) від 30.03.2023 №56466; автотранспортну накладну №0001240 від 30.03.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуги від 31.03.2023 №СФ-0000162; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.02.2022 №02-2022; договір про надання послуг митного брокера від 22.09.2021 №220921; договір (контракт) про перевезення від 27.03.2023 №27/03/23; декларація інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 30.03.2023 №56466; копія митної декларації країни відправлення від 30.03.2023 №23DE97Е1;

- товар №2 рахунок-фактуру (iнвойс) від 11.05.2023 №56636; автотранспортну накладну №001443 від 12.05.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуги від 12.05.2023 №578; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.02.2022 №02-2022; договір про надання послуг митного брокера від 22.09.2021 №220921; договір (контракт) про перевезення від 09.05.2023 №09/05/23; декларація інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 11.05.2023 №56636; копія митної декларації країни відправлення від 11.05.2023 №23DE77Е0.

Під час опрацювання документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару було виявлено розбіжності, а саме:

по товару №1:

у рахунку від 31.03.2023 №СФ-0000162 відсутнє документальне підтвердження всіх складових витрат понесених покупцем, а саме на перевантаження, страхування, тощо;

в гр.23 CMR від 30.03.2023 №0001240 зазначено що перевізником товару являється РЕ МАVRYLOVYCH SERHII, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок на перевезення вантажу до митного кордону України від 31.03.2023 №СФ-0000162 та договір перевезення від 27.03.2023 №27/03/2023 створений ФОП ОСОБА_2 , будь-який договір доручення між перевізником та експедитором митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення та відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

по товару №2:

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.05.2023 №578 не містить відомостей щодо всіх складових (навантаження, обробку оцінюваних товарів, страхування тощо), таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст.58 МКУ;

відповідно до вимог п.2.2 контракту від 03.02.2022 №02-2022 та проформи інвойс від 11.05.2023 №56636 по даній зовнішньоекономічній операції передбачена 100 % передплата за ввезений товар. На вимогу митного органу для підтвердження факту оплати товару, декларантом надано митному органу проформу №2983562 від 04.04.2023 та банківський платіжний документ від 10.05.2023, але сума яка перерахована контрагенту згідно платіжного документу відрізняється від суми яка наведена у проформі інвойсі від 11.05.2023 №56636 та проформі №2983562 від 04.04.2023.

У зв`язку із наявністю розбіжностей у документах, поданих до митного оформлення, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України у всіх вказаних вище випадках митного оформлення декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме:

по товару №1 та №2:

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення);

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митного органу декларантом надано:

по товару №1: банківський платіжний документ - SWIFT повідомлення від 27.03.2023 року, яким було здійснено 100% попередню оплату вартості товару в сумі 7 759,40 Євро із посиланням на вищезазначений контракт та замовлення №2968510, номер якого відповідає номеру, вказаному в вищезазначеному проформі - інвойс; рахунок-проформу №56466 від 30.03.2023 року; витяг з мережі Інтернет щодо вартості ідентичного товару; видаткову накладну №185 від 24.02.2023 року;

по товару №2: банківський платіжний документ - SWIFT повідомлення від 09.05.2023 року на суму 7 825,18 Євро; рахунок-проформу №56636 від 11.05.2023 року; витяг з мережі Інтернет щодо вартості ідентичного товару.

Однак, Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 06.04.2023 №UA209000/2023/100168/2 та від 17.05.2023 №UA209000/2023/100237/2, відповідно до яких відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів та митну вартість визначено (скориговано) за резервним методом, рівень митної вартості визначено згідно наявної цінової інформації становить 13 406, 28 Євро та 12 451,12 Євро відповідно.

Крім того, Львівська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/000971 та №UA209230/2023/001327.

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA85U6 від 06.04.2023 та №23UA86U5 від 17.05.2023.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану у вказаній вище МД митну вартість товару, зокрема:

по товару №1 рахунок-фактуру (iнвойс) від 30.03.2023 №56466; автотранспортну накладну №0001240 від 30.03.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуги від 31.03.2023 №СФ-0000162; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.02.2022 №02-2022; договір про надання послуг митного брокера від 22.09.2021 №220921; договір (контракт) про перевезення від 27.03.2023 №27/03/23; декларація інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 30.03.2023 №56466; копія митної декларації країни відправлення від 30.03.2023 №23DE97Е1;

по товару №2 рахунок-фактуру (iнвойс) від 11.05.2023 №56636; автотранспортну накладну №001443 від 12.05.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуги від 12.05.2023 №578; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.02.2022 №02-2022; договір про надання послуг митного брокера від 22.09.2021 №220921; договір (контракт) про перевезення від 09.05.2023 №09/05/23; декларація інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 11.05.2023 №56636; копія митної декларації країни відправлення від 11.05.2023 №23DE77Е0.

На думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини 5 статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Такі правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Разом з тим, в оскаржуваних рішеннях відсутнє обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані розбіжності про які зазначено в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість спірного товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Щодо тверджень митного органу про те, що у рахунку від 31.03.2023 №СФ-0000162 відсутнє документальне підтвердження всіх складових витрат понесених покупцем, а саме на перевантаження, страхування, тощо судом встановлено наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачу разом із заявою від 23.06.2023 були надані довідки експедитора - ФОП ОСОБА_2 від 16.06.2023 та від 19.06.2023, згідно яких завантаження вантажу на транспортний засіб здійснювалось силами перевізника, за допомогою допоміжних засобів наданих вантажовідправником (продавцем товару).

У цих же довідках перевізник зазначив, що страхування товару не здійснювалось, а також підтвердив вартість послуг з перевезення вантажу за маршрутом Vuhlacker (Німеччина) - кордон України (м/п Краківець) у розмірі 50 000,00 грн.

Крім того, на підтвердження вартості перевезення вантажу відповідачу було додатково надано акти надання послуг №ОУ-0000169 від 07.04.2023 та №578 від 18.05.2023, а також платіжну інструкцію від 02.05.2023 №558 про повну оплату вартості послуг перевізника.

У листі від 06.07.2023 відповідач зазначив, що в акті №ОУ-0000169 від 07.04.2023 є посилання на договір №27/03/2023 від 30.03.2023, а до митного оформлення надано договір - заявка від 27.03.2023 №27/03/2023.

Як стверджує представник позивача, в даному випадку у Акті виконаних робіт було допущено описку у зазначені дати заявки і замість 27.03.2023 вказано узгоджену у заявці дату завантаження вантажу - 30.03.2023.

Таким чином, така описка жодним чином не може впливати на правильність визначення позивачем митної вартості товару.

Відповідач у листі від 06.07.2023 також зазначає, що платіжне доручення №530 від 02.05.2023 засвідчує переказ коштів на користь ФОП ОСОБА_2 за надані транспортні послуги згідно рахунку №162 від 31.03.2023. Проте, до митного оформлення надавався рахунок-фактура №СФ-0000162 від 31.03.2023.

В свою чергу, у листі від 20.07.2023 відповідач зазначив, що довідка перевізника від 16.06.2023 не є бухгалтерським документом, що підтверджує вартість наданих послуг з перевезення вантажу, а тому й не може підтверджувати розмір складових витрат, що включаються до митної вартості товару.

Такі доводи відповідача є безпідставними, оскільки номер рахунку у платіжній інструкції є скороченим записом номеру СФ-0000162, при цьому, дата рахунку та сума оплати відповідають рахунку фактурі №СФ-0000162, а відтак така розбіжність жодним чином не може впливати на правильність визначення позивачем митної вартості товару.

Львівська митниця у листі від 06.07.2023 вказує, що згідно із CMR товар відвантажувався у третьої особи - Craiss Logistik, а не у продавця товару, а тому згідно з умовами поставки FCA навантаження товару мало відбуватись за рахунок покупця, а її вартість включена до митної вартості товару.

Однак, в даному випадку позивач стверджує, що продавець товару користується послугами компанії - Craiss Logistik, яка надає йому в оренду складські приміщення та на якому постійно знаходяться працівники продавця.

Таким чином, відвантаження товару відбулось зі складу продавця.

Відповідачем вказана інформація жодними допустимими та належними доказами не спростовується.

Відтак, доводи відповідача у даній частині є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо наявності розбіжностей між особою перевізника і експедитора та ненадання відповідного договору доручення.

Відповідач під час контролю правильності визначення декларантом митної вартості партії №1 товару за основним методом зазначив, що у гр.23 CMR від 30.03.2023 №0001240 зазначено що перевізником товару являється PE MAVRYLOVYCH SERHII, разом з тим до митного оформлення декларантом надано рахунок на перевезення вантажу до митного кордону України від 31.03.2023 №СФ-0000162 та договір перевезення від 27.03.2023 №27/03/2023 створений ФОП ОСОБА_2 , будь-який договір доручення між перевізником та експедитором митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення та відповідно числового значення рівня митної вартості товару.

У заяві від 23.06.2023 позивач вказав, що як вбачається із заявки-договору № 27/03/2023 від 27.03.2023, її сторонами є Замовник та Експедитор, тобто за своїм змістом такий договір є про надання послуг транспортного експедирування.

За загальним правилом, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, в даному випадку ФОП ОСОБА_2 здійснював організацію перевезення вантажу.

Тому, у даному випадку експедитором було залучено до перевезення вантажу ФОП ОСОБА_3 .

При цьому позивач не замовляв у такого підприємця послуг з перевезення вантажу, а взаємовідносини мали місце із експедитором - ФОП ОСОБА_2 , яке вже самостійно залучало до надання послуг третіх осіб, а тому позивач не зобов`язаний був додатково надавати підтвердження вартості послуг ФОП ОСОБА_3 .

Крім того, у довідці від 19.06.2023 ФОП ОСОБА_2 підтверджує, що перевезення вантажу за маршрутом Vuhlacker (Німеччина) - м.п. Краківець - місто Луцьк Волинська область автомобілем MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за заявкою №27/03/2023 від 27.03.2023 здійснювалось залученим ним як експедитором перевізником - ФОП ОСОБА_3 . Вартість експедиторських послуг із транспортування вантажу за маршрутом Vuhlacker (Німеччина) - м.п. Краківець за вищезазначеною заявкою №27/03/2023 від 27.03.2023 становить 50 000,00 грн та включає в себе вартість послуг перевізника та вартість посередницьких послуг експедитора.

Відповідач у листі від 06.07.2023 будь-яких зауважень до такої інформації не висловив, що може вказувати на згоду із наданими поясненням з боку позивача та на фактичне усунення відповідної розбіжності.

Щодо тверджень відповідача про наявність розбіжності між сумами зазначеними у замовлені, проформі та сумою оплати товару, судом встановлено наступне.

Відповідач під час контролю правильності визначення декларантом митної вартості партії товару №2 за основним методом зазначив, що відповідно до вимог п.2.2 контракту від 03.02.2022 №02-2022 та проформи інвойс від 11.05.2023 №56636 по даній зовнішньоекономічній операції передбачена 100 % передплата за ввезений товар. На вимогу митного органу для підтвердження факту оплати товару, декларантом надано митному органу проформу №2983562 від 04.04.2023 та банківський платіжний документ від 10.05.2023. Але сума яка перерахована контрагенту згідно платіжного документу відрізняється від суми яка наведена у проформі інвойсі від 11.05.2023 №56636 та проформі №2983562 від 04.04.2023.

На підставі підтвердження замовлення №2983562 від 04.04.2023 було замовлено плитку керамічну загальною кількістю 1 904,67 м.кв. та вартістю 8 067,20 Євро. Вартість замовленого товару із дисконтом на попередню оплату (3%) становить 7 825,18 Євро (8067,20 Євро - 3%), яка й була оплачена згідно з банківським платіжним документом SWIFT повідомленням від 10.05.2023.

Оскільки в автомобіль Продавцем було завантажено трохи більше товару, то це знайшло своє відображення в проформі - інвойс №56636 від 11.05.2023, у якій вказана сума 7 825,18 Євро із врахуванням знижки.

Отже, залишок неоплаченого надмірно завантаженого товару становив 16,20 Євро.

Відтак, позивач 04.07.2023 оплачував чергову партію товару від цього ж продавця за відповідним SWIFT повідомленням на загальну суму 8 658,07 Євро. У призначені платежу декларантом було розділено оплати товару, і окремим призначенням виділено оплату на суму 16,20 Євро відповідно до Контракту від 03.02.2022 №02-2022. Копія платіжного документу та відповідні пояснення були надані разом із заявою від 06.07.2023.

Відповідач у листі від 20.07.2023 зазначає, що такий платіжний документ не підтверджує факт оплати за товар, оскільки призначення платежу містить лише посилання на контракт та відсутні посилання на конкретний рахунок.

Однак, у призначені платежу чітко вказується на здійснення платежу в сумі 16,20 Євро за контрактом, за яким постачався товар.

Більш того, сума оплати - 16,20 Євро відповідає різниці між сумою проформи від 11.05.2023 №56636 та розміром платежу за банківським платіжним документом від 10.05.2023.

Отже, в цій частині доводи відповідача є безпідставними.

Також, безпідставним є твердження відповідача, що згідно з п.2.2. контракту передбачена 100% попередня оплата товару, що на думку відповідача унеможливлює післясплату.

Однак, як встановлено судом, 10.05.2023 року позивач здійснено повну оплату замовленої партії товару із врахуванням знижки 3%.

Той факт, що продавець по факту завантажив в автомобіль трохи більше вантажу, чим збільшив його загальну вартість на 16,20 Євро не свідчить про порушення позивачем умов п.2.2. Контракту щодо 100% попередньої оплати.

Таким чином, на думку суду, митний орган не довів наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості спірної партії товарів, позаяк умови поставки товару, за наявності поданих декларантом документів, що підтверджують заявлену митну вартість за ціною договору та транспортні витрати, не можуть бути самостійною та беззаперечною підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у них, крім номера та дати МД від 29.03.2023 №UA209190/2023/15873, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

Суд звертає увагу на те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та такими, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вказаних рішень належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 8052,00 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції №87 від 12.09.2023.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100168/2 від 06.04.2023 року та №UA209000/2023/100237/2 від 17.05.2023 року

Визнати протиправними та скасувати картки Львівської митниці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/000971 та №UA209230/2023/001327.

Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дім Кераміки ТД судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8052 гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Дім Кераміки ТД (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Конякіна, 18-а, ).

Відповідач: Львівська митниця (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1, код ЄДРПОУ ВП 43971343).

Суддя Ю.Ю. Сорока