Справа № 240/19600/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у встановлені судового контролю

04 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/19600/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення судового контролю,

установив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Житомирській області) щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром та зобов`язано ГУ ПФУ у Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 01 березня 2023 року.

14 грудня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням ГУ ПФУ у Житомирській області рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі №240/19600/23.

До суду надійшли заперечення на заяву, у яких відповідач просить залишити її без задоволення, оскільки фактично, вказані у заяві вимоги стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати ОСОБА_1 після виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 18 жовтня 2023 року у справі № 240/19042/23 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», які повинні розглядатися в іншому позовному провадженні.

У період з 15 по 31 грудня 2023 року головуючий суддя перебувала у відпустці.

Указану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 04 січня 2024 року.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частинами 2 та 3 цієї правової норми за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина до Державного бюджету України.

Кодекс адміністративного судочинства України спрямовує правосуддя в адміністративних справах саме на забезпечення реалізації права особи на ефективний судовий захист, створюючи судам всі необхідні механізми для гарантування цього.

Суд уважає за доцільне звернути увагу на положення пунктів 53 55 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи "Щодо якості судових рішень", які передбачають, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), означає те, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу; Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту; рішення повинно бути сформульоване таким чином, щоб його можна було втілити в життя; нечітке рішення, яке можна тлумачити по-різному, підриває ефективність та надійність судового процесу.

Відтак, з метою виконання завдання адміністративного судочинства, передбаченого частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо ефективного поновлення прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, саме на суд покладено обов`язок ухвалення рішення, яке відновить права такої особи у сфері публічно-правових відносин від порушень.

Відповідно до частини 1 статті 2 та частини 4 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, частина 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30 січня 2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами частин 1 та 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною 4 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Як установлено судом та не спростовується позивачем, ГУ ПФУ в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі №240/19600/23, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01 березня 2023 року та її розмір становить 36650,89 грн, в тому числі:

- основний розмір пенсії 30834,11 грн;

- індексація базового ОСНП 2022 (30834,11х0,140) 4316,78 грн;

- індексація базового ОСНП 2023 (35150х0,197) 1500,00 грн;

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку на доплату пенсії, на виконання рішення суду нараховано доплату за період з 01 березня 2023 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 46534, 24 грн.

Разом з тим, при черговій зміні умов призначення пенсії внаслідок виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 18 жовтня 2023 року у справі № 240/19042/23, яким зобов`язано ГГУ ПФУ в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", починаючи з 01 березня 2023 року згідно з перерахунком розмір пенсії позивача після виконання рішення суду у справі № 240/19600/23 та виконання рішення суду у справі № 240/19042/23 становить 38650, 89 грн, однак її розмір для виплати визначено на рівні 36650, 89 грн станом на дату зобов`язання за рішенням суду у справі № 240/19600/23 на 01 березня 2023 року.

Після проведення відповідних перерахунків обмежилась тільки щомісячна доплата до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» на виконання рішення суду у справі № 240/19042/23.

Оскільки розмір пенсійної виплати позивача з 01 грудня 2023 року складає 36650,89 грн, питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням іншого перерахунку, а саме: на виконання рішення суду у справі № 240/19042/23, не може виступати предметом правової оцінки в рамках розгляду справи №240/19600/23..

При розгляді справи № 240/19600/23 судом не розглядалось питання виплати пенсії в подальшому, зокрема, без обмеження максимальним розміром у зв`язку з проведенням іншого перерахунку пенсії, зокрема, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 18 жовтня 2023 року у справі №240/19042/23 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

У названому рішенні відсутнє зобов`язання щодо здійснення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром у разі проведення будь-якого нового перерахунку пенсії. Питання щодо розрахунку підвищення в подальшому, а саме: питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром після виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 18 жовтня 2023 року у справі № 240/19042/23 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Отже, фактично, вказані позивачем у заяві вимоги стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 240/19042/23 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», а тому не підлягають розгляду в цьому позовному провадженні, оскільки зазначені дії не були предметом судового розгляду, а відповідно не можуть бути похідними щодо виконання рішення суду у справі №240/19600/23, за яким відкрито виконавче провадження.

Беручи до уваги вище викладене, суд дійшов виснову про відсутність об`єктивних обставин щодо необхідності вжиття судом таких процесуальних заходів як встановлення судового контролю у справі №240/19600/23, а тому заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 28 серпня 2023 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 294, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис