Справа № 340/8585/23
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8585/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у склаі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, 41/26, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень;

- зобов`язати відповідача призначити догляд за його батьком інвалідом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує постійного нагляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у батька позивача, ОСОБА_3 , виникли когнітивні порушення, а тому позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення догляду за ним, як інвалідом ІІ групи. До заяви надав згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, заяву про згоду отримувати соціальні послуги з догляду, медичні висновки та копію декларації та довідки про доходи. Відповідач повідомив позивачу, що свій висновок надасть протягом 30 днів.

Не отримавши відповіді позивач направив додатковий запит про те, чи перебуває він на обліку в УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради як надавач соціальної допомоги інваліду ІІ групи.

25.09.2023 року позивач отримав від УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради повідомлення від 20.09.2023 року про те, що йому відмовлено в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Позивач посилається на те, що відповідач повинен був винести рішення про призначення або про відмову в призначенні догляду. Такого рішення позивачу не надходило. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 16.10.2023 року суд залишав позов без розгляду та вказував на необхідність усунення недоліків шляхом викладення позовних вимог відповідно до ч.1 ст.5 КАС України з урахуванням мотивувальної частини ухвали. Вимог ухвали суду позивач не виконав, позовних вимог не конкретизував, а тому такі позовні вимоги розглядались з огляду на зміст мотивувальної частини позову.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

21.11.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що позивачу відмовлено в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї. Позиції з приводу викладених позовних вимог стосовно визнання або відмови у визнанні статусу надавача соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі відзив не містить.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує стороннього догляду. Згідно висновку комісії ЛКК №261 від 22.06.2023 року (84 роки), внаслідок когнітивних порушень потребує соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.44).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фактично проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження сім`ї №293-24/02-04-17 від 01.09.2023 року, складеним головними спеціалістами УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (а.с. 29).

ОСОБА_1 , позивач по даній справі, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є його батьком, звернувся до Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради з заявою про надання послуги на непрофесійній основі своєму батькові. Дане питання розглядалось на підставі таких документів:

- акту обстеження сім`ї №293-24/02-04-17 від 01.09.2023 року;

- показників, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 01.09.2023 року;

- висновку комісії ЛКК №261 від 22.06.2023 року (84 роки) про те, що ОСОБА_3 , внаслідок когнітивних порушень потребує соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи;

- копії декларації №0001-3Т21-ТТА0 при вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_3 ;

- копіх декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 01.04.2023 року по 30.06.2023 року;

- довідки про доходи за ІІ квартал 2023 року ОСОБА_3 ;

- відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених та утриманих податків станом на 21.08.2023 року ОСОБА_1 ;

- заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.08.2023 року;

- заяви про згоду отримувати соціальні послуги з догляду від 22.08.2023 року;

- копії паспортів та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та довідок про присвоєння їм РНОКПП;

- копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

- копії рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та стягнення аліментів.

18.09.2023 року ОСОБА_1 подав заяву до відповідача в якій запитав, чи перебуває він на обліку в УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради як надавач допомоги інваліду ІІ групи (а.с.27).

Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради направило позивачеві повідомлення від 20.09.2023 року про те, що йому відмовлено в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї (а.с.5).

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо невзяття його на облік в УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, як надавача соціальної допомоги ОСОБА_3 на непрофесійній основі як інваліду ІІ групи та особі з когнітивними порушеннями, позивач звернувся до суду, за захистом порушених, на його думку, прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII (далі - Закон №2671-VІІІ).

Згідно пункту 17 статті 1 Закону № 2671-VIII соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною шостою статті 13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:

1) особами з інвалідністю I групи;

2) дітьми з інвалідністю;

3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону реєстр надавачів та отримувачів соціальних послуг (далі - Реєстр) створюється для забезпечення:

1) реалізації права особи/сім`ї на соціальні послуги;

2) профілактики складних життєвих обставин;

3) подолання складних життєвих обставин;

4) мінімізації негативних наслідків складних життєвих обставин;

5) обліку надавачів, отримувачів соціальних послуг та послуг, що їм надаються;

6) координації діяльності у системі надання соціальних послуг.

Реєстр складається з розділів про надавачів соціальних послуг, окремо - про фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, та про отримувачів соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону №2671-VIII підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи:

1) заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг;

2) звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Підставою для розгляду питання про надання соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору (крім соціальних послуг, що надаються за рахунок бюджетних коштів) є подані їм заява, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 19 Закону №2671-VIII).

У відповідності до ч.4 вказаної статті порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг.

Відповідно до норм частин 1-4 ст. 21 Закону №2671-VIII рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору приймає відповідний надавач.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг екстрено (кризово) приймається невідкладно, не пізніше однієї доби з моменту одержання відповідної заяви, звернення, повідомлення.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг не пізніше трьох робочих днів після його прийняття видається або надсилається заявнику. У рішенні про надання соціальних послуг обов`язково зазначаються результати оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах та надавач соціальних послуг. Рішення про відмову у наданні соціальних послуг має бути вмотивованим.

Рішення про відмову у наданні соціальної послуги може бути оскаржено у судовому порядку.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач, у разі отримання заяви про надання соціальних послуг, повинен розглянути її та прийняти рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. У контексті вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Позовна заява не містить конкретного посилання на те, що відповідач у даному випадку повинен був, але не прийняв вищевказаного рішення.

Як вже встановлено судом, позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради із заявами про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги.

До вказаних заяв позивач долучив висновок №35/1 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Із вказаного висновку вбачається, що такий виданий для отримання соціальної послуги ОСОБА_3 з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи та вказаним підтверджується те, що хворий ОСОБА_3 її потребує.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фактично проживають разом (а.с. 29).

Позивач посилається на те, що він намагався з`ясувати з відповідачем питання щодо визнання його надавачем соціальної допомоги на непрофесійній основі, а не питання призначення грошової компенсації.

Доказом цих обставин і є його письмове звернення від 18.09.2023 року, копія якого надана відповідачем до матеріалів справи. Так, ОСОБА_1 в даному зверненні запитав, чи перебуває він на обліку в Управлінні соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради як надавач допомоги інваліду ІІ групи, а не як отримувач компенсації.

Однак, відповідач свою позицію у відзиві побудував на питанні призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі, про що позовна заява ні позовних вимог, ні аргументів не містить.

Питання розгляду саме заяв про надання соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору врегульовано Законом №2671-VIII.

Як описано вище, підставою для розгляду питання про надання соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору (крім соціальних послуг, що надаються за рахунок бюджетних коштів) є подані їм заява, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 19 Закону №2671-VIII).

Однак, і надавачі соціальних послуг державного сектору, і надавачі соціальних послуг недержавного сектору, обліковуються в реєстрі надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що, здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 року у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Як було встановлено раніше, виключною компетенцією структурного підрозділу відповідної ради (у спірному випадку Управлінням соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради) є прийняття рішення про надання соціальних послуг та внесення відомостей до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Відтак, з метою захисту порушеного права позивача, ефективним та належним є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача розглянути подані заяви та прийняти вмотивоване рішення з порушеного у них приводу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову частково, із зазначених у рішенні підстав.

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1075,00 грн., що підтверджено квитанцією від 27.09.2023 року. Однак згідно закону належало до сплати 1073,60 грн., що і підлягає компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256, 371, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради в частині нерозгляду та невирішення питання визнання ОСОБА_1 надавачем соціальних послуг.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення Подільського району (25006, м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, 41/26, ) розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 вересня 2023 року та повідомити його про результати її розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, 41/26, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 1073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА