Справа № 380/378/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/378/23 пров. № А/857/15030/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Заверухи О. Б., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №380/378/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Сидор Н. Т.,

час ухвалення рішення 07.08.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача- Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 жовтня 2018 року по 29 вересня 2021 року на виконання судового рішення у справі №380/17835/21 у неповному розмірі; зобов`язати відповідача здійснити донарахування та провести виплату позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 жовтня 2018 року по 29 вересня 2021 року, проведеного на виконання судового рішення у справі №380/17835/21, без застосування формул зменшення та відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав пропуску строку на звернення до суду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що всупереч твердженню суду першої інстанції в ухвалі від 07 серпня 2023 року про не надання апелянтом заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, а саме: на виконання ухвали суду від 06 липня 2023 року, що надійшла до апелянта 07 липня 2023 року, така заява і клопотання (з наведеними доказами) фактично надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 13 липня 2023 року та була сформована у підсистемі «Електронний суд» 12 липня 2023 року, що підтверджується безпосередньо відомостями у підсистемі «Електронний суд», зокрема наявними у ній матеріалами (документами) у справі №380/378/23. Крім того, зазначає, що спірні правовідносини не стосуються звільнення з публічної служби і не є наслідком невчинення відповідачем дій, передбачених чинними нормативно-правовими актами, а саме: при проведенні звільнення апелянта. Спірні правовідносини стосуються протиправного зменшення належних апелянтові виплат, нарахування яких врегульоване чинними нормативно-правовими актами. Вказує, що він не порушив строки для звернення у суд з цим позовом щодо неправильно проведеного розрахунку, оскільки такий строк, передбачений абзацом першим частини другої статті 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду та просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд апеляційної інстанції в порядку ст.312 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу - скасувати з таких підстав.

Матеріалами справи стверджується, що 04 січня 2023 року позивач звернувся в суд з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 жовтня 2018 року по 29 вересня 2021 року на виконання судового рішення у справі №380/17835/21 у неповному розмірі та зобов`язання відповідача здійснити донарахування та провести виплату позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 жовтня 2018 року по 29 вересня 2021 року, проведеного на виконання судового рішення у справі №380/17835/21, без застосування формул зменшення та відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Після відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.161 КАС України, тому ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали суду від 06 липня 2023 року представником позивача подано клопотання, в якому останній стверджує, що спірні правовідносини у справі, що розглядається, не стосуються звільнення з публічної служби і не є наслідком не вчинення відповідачем дій, передбачених нормативно-правовими актами, а саме: при проведенні звільнення позивача. Спірні правовідносини стосуються протиправного зменшення належних позивачем виплат, нарахування яких врегульоване чинними нормативно-правовими актами. Відтак вказує про необхідність застосування шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України, а не місячного, який закріплений ч.5 цієї ж статті. Крім того, до вказаного клопотання долучено заяву про поновлення строку звернення в суд з обгрунуванням причин пропуску місячного терміну.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з цим позовом із пропуском місячного строку звернення до суду, що встановлений ч.5 ст.122 КАС України, всупереч вимогам ухвали суду від 06 липня 2023 року позивачем не подано заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

За змістом ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч.5 ст.122 КАС України передбачає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, законодавством у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби регламентовано місячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах застосовується місячний строк звернення з позовом до суду передбачений ч.5 ст.122 КАС України, оскільки вказана норма є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців, і підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України відсутні, тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів відхиляє.

Така правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою у спірних правовідносинах та викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20.

Крім того, відповідно до положень процесуального закону строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" необхідно тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Оскільки початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідно до ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №380/17835/21 на картковий рахунок позивача 29 вересня 2023 року перераховано суму середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 17850,00 грн.

При цьому, з метою з`ясування розрахунку середнього заробітку представником 03 жовтня 2022 року надіслано відповідачу адвокатський запит та у відповіді на адвокатський запит від 06 жовтня 2022 року №6444, яка надійшла на адресу представника позивача 13 жовтня 2022 року, зазначено, що відповідач при визначенні суми середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі №380/17835/21 необхідно користуватись методикою її визначення, наведеною у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №825/325/16, від 24 липня 2019 року у справі №805/3167/18-а та інших, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 з урахуванням принципу істотності частки несвоєчасно виплачених сум порівняно із середнім заробітком.

22 жовтня 2022 року позивач звернувся в суд із заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання окремою ухвалою суду протиправними дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду від 10 січня 2022 року у справі №380/17835/21, а саме: щодо застосування формули зменшення при нарахуванні належного апелянту розміру середнього заробітку.

Однак ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного, вчинених на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі №380/17835/21 залишено без задоволення.

04 січня 2023 року позивач звернувся в суд з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 жовтня 2018 року по 29 вересня 2021 року на виконання судового рішення у справі №380/17835/21 у неповному розмірі та зобов`язання відповідача здійснити донарахування та провести виплату позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 жовтня 2018 року по 29 вересня 2021 року, проведеного на виконання судового рішення у справі №380/17835/21, без застосування формул зменшення та відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Колегія суддів звертає увагу на те, що після відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.161 КАС України, тому ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви у спосіб подання до суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Матеріалами справи стверджується, що на виконання вимог ухвали суду від 06 липня 2023 року представником позивача 13 липня 2023 року подано клопотання та заяву про поновлення строку звернення в суд, яка мотивована, зокрема тим, що позивач своєчасно вживав усіх вичерпних дій для поновлення своїх дій та вважав, що у межах справи №380/17835/21 може бути вирішено і питання правильності нарахування середнього заробітку, а саме: шляхом винесення ухвали у порядку ст.383 КАС України. Однак ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного, вчинених на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі №380/17835/21 залишено без задоволення. При цьому, одразу після ознайомлення з вищевказаною ухвалою суду позивач 04 січня 2023 року звернувся у суд з позовом щодо правильності нарахування середнього заробітку. З врахуванням наведеного просив визнати причини пропущення строку звернення у суд поважними та поновити строк звернення у суд з цим позовом (а.с. 81-85).

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної ухвали від 07 серпня 2023 року вбачається, що судом першої інстанції не надано оцінку вказаній заяві про поновлення строку звернення у суд, та зазначено, що всупереч вимогам ухвали суду від 06 липня 2023 року позивачем не подано заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не надав оцінку заяві позивача про поновлення строку звернення у суд, чим обмежив право позивача на оскарження правильності нарахування середнього заробітку.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, дійшов передчасного висновку.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо нерозгляду поданої заяви про поновлення строку звернення в суд та причин поновлення є підставними, такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Згідно з ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З врахуванням наведених вище правових норм та встановлених фактичних обставин справи у їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 308, 312, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №380/378/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. Б. Заверуха
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 03 січня 2024 року.