Справа № 160/15976/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 січня 2024 року Справа 160/15976/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4" про визнання протиправними дій та стягнення коштів на відшкодування завданої моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4", в якому просить суд визнати протиправними дії адміністрації Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4", які полягають в утриманні ОСОБА_1 в неналежних умовах та стягнути з неї кошти на відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4" про визнання протиправними дій та стягнення коштів на відшкодування завданої моральної шкоди.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду позивач звернувся із апеляційною скаргою.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 року апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.01.2024 року адміністративна справа №160/15976/23 передана судді Серьогіній О.В.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суддя приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву, в якій він просить суд поновити позивачу пропущений строк звернення до адміністративного суду.

В обгрунтування вказаної заяви позивач посилається відсутність в нього завірених копій його документів, тоді як спроби отримати такі документи привели до пропущення строку звернення до адміністративного суду, тому просить суд задовольнити вимоги, зазначені у заяві.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, суддя зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, предметом спору є дії адміністрації Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4", які полягають в утриманні ОСОБА_1 в неналежних умовах та стягнення з неї коштів на відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн.

Зі змісту позовної заяви слідує, що в періоди з 28.04.2021 року по 25.06.2021 року, з 25.07.2021 року по 10.08.2021 року, а також з 09.09.2021 року по 13.09.2021 року позивача утримували в Державній установі "Дніпровська установа виконання покарань №4" в неналежних умовах, які принижують гідність людини.

Із цією позовною заявою позивач звернувся до суду засобами поштового зв`язку 28.06.2023 року, що підтверджується відміткою на конверті органу поштового зв`язку "Укрпошта".

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Суддя наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

Суддя зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Щодо посилання позивача на неотримання протягом тривалого часу завірених копій особистих документів від Верховного Суду слід зазначити, що такі доводи не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду (близько двох років), оскільки додану до позову копію паспорту, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копію довідки, виданої фінансовим відділом ДУ "Львівська установа виконання покарань №19", оскільки копії особистих документів особи містяться у відповідному органі держаної влади, в якій така особа утримується та за запитом особи можуть бути їй надані.

Крім того, частиною 1 ст.80 КАС України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи положення ст. 80 КАС України, позивач в разі відсутності в нього певних документів, мав право разом із позовною заявою подати до суду клопотання про витребування необхідних документів у відповідних органів за місцем їх перебування.

З огляду на таке, причини пропуску строку звернення до суду, наведені позивачем у заяві про поновлення цього строку, суддя вважає неповажними.

Вищезазначене свідчить про те, що позивач про порушення своїх прав дізнався в 2021 році, проте суттєво зволікаючи, звернувся до суду із даним адміністративним позовом 28.06.2023 року з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, не навівши при цьому достатніх та обгрунтованих причин для такого пропуску строку та не надавши відповідні докази на підтвердження таких обставин.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду, зазначивши інші причини пропуску строку звернення до суду, а також докази поважності причин пропуску відповідного строку, оформлене відповідно до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (в примірниках відповідно до кількості учасників справи).

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та потребує уточнення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Враховуючи наведене, суддя доходить висновку, що позов поданий без додержання вимог, встановлених ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із цим адміністративним позовом.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4" про визнання протиправними дій та стягнення коштів на відшкодування завданої моральної шкоди - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви та надати до канцелярії суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду, зазначивши інші причини пропуску строку звернення до суду, а також докази поважності причин пропуску відповідного строку, оформлене відповідно до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (в примірниках відповідно до кількості учасників справи).

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Звернути увагу позивача, що відповідно частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна