Справа № 420/28417/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Спільного підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Спільного підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України №275/3400703/24528065 від 01.08.2023 року.

Ухвалою суду від 23.10.2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в наказі № 150 від 20.06.23р. відповідачем зазначено підставу для призначення фактичної перевірки СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» пункти 80.2.2. та 80.2.5. Однак, зі змісту вказаного наказу відповідача не випливає яка саме підстава, попередньо визначена в п.80.2.2. та п.80.2.5. ст. 80 ПКУ, слугувала призначенню саме фактичної перевірки підприємства позивача, тобто податковий орган не конкретизує суть порушення. Також зі змісту акту перевірки не вбачається, яке саме порушення чи інформація про порушення підлягала перевірці та була перевірена в ході фактичної перевірки, що зумовлювало б виникнення обґрунтованої та законодавчо встановленої необхідності для контролюючого органу зі здійснення належного податкового контролю, а саме: право на проведення фактичної перевірки згідно з пунктом 80.2 статті 80 ПК України. Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення фактичної перевірки позивача, оскільки наказ не містить конкретних фактичних підстав призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють призначення такої, що є порушенням ст. ст. 80 та 81 ПКУ. Крім того з`ясування питання щодо дотримання платником податків вимог «порядку обліку» за вимогами пункту 63.3 статті 63 ПК України не може бути предметом фактичної перевірки (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України), оскільки повідомлення про об`єкти оподаткування (форма 20- ОПП) не стосується здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками, не пов`язане із отриманням дозвільних документів тощо. Позивач не погоджується з винесеними Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП податковим повідомленням-рішенням №275/3400703/24528065 від 01.08.2023р., та вважає, що оскаржуване ППР підлягає скасуванню.

15.11.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. В ході проведення фактичної перевірки уповноваженій особі СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» був вручений письмовий запит від 21.06.2023 року б/н про надання копій документів та відомостей, які стосуються предмету перевірки. Підприємство надало копії затребуваних документів та забезпечило доступ до первинних документів, дослідженням змісту яких встановлено наступне. Відповідно до даних оборотносальдових відомостей по субрахункам 203, 104, 105 та наданих до перевірки договорів оренди транспортних засобів, Підприємство використовувало у власній господарській діяльності орендовані автомобілі (у кількості 19 одиниць). Водночас, станом на момент початку проведення фактичної перевірки, дані автомобілі не були відображені у відомостях за формою 20-ОПП. Таким чином, підприємством були порушені норми та вимоги п. 8.1, п. 8.4 Порядку, п. 63.3. ст. 63 ПКУ.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

У період з 21 червня 2023 року по 30 червня 2023 року на підставі наказу № 150 від 20.06.23р. Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП була проведена фактична перевірка платника податків СП ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» за період діяльності з 01.05.2022 року по дату закінчення перевірки (направлення на перевірку №98 та №99 від 20.06.2023).

За результатами проведення вказаної перевірки перевіряючими складено Акт № 355/3400703/24528065 від 03.07.2023р., яким встановлено порушення підприємством п.8.1, п.8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588, п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), передбачена відповідальність згідно із п. 117.1 ст. 117 цього Кодексу.

Не погодившись з результатами перевірки, викладеними в акті, позивачем було подано письмові заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких відповідачем було надано відповідь за вих № 2811/6/34-00-07-03 від 27.07.2023 року про залишення письмових заперечень підприємства без задоволення, а результати акту перевірки без змін.

08.08.2023 засобами поштової кореспонденції позивачем було отримано податкове повідомлення-рішення № 275/3400703/24528065 від 01.08.2023р., яким встановлено порушення підприємством п.8.1., 8.4. Порядку обліку платників податків і зборів № 1588, п.63.3 ст. 63 ПКУ, на підставі чого визначено суму штрафних санкцій в розмірі 17 340 грн.

Не погодившись з винесеним ППР, позивачем в рамках адміністративного оскарження було подано скаргу за вих. № 411/23 від 11.08.23р., за результатами розгляду якої Державною податковою службою України було винесено рішення за № 30207/6/9/99-00-06-03-01-06 від 10.10.2023р. про залишення скарги без задоволення, а ППР № 275/3400703/24528065 від 01.08.2023р. без змін.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичних перевірок визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 80.1 статті 81 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За положеннями пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених ПК України (пункт 81.3 статті 81 Кодексу).

За положеннями пункту 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Відповідно до п. 86.8 статті 86 ПК України за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Вивчивши та проаналізувавши позиції сторін, враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи з наступного.

Стосовно аргументів позивача про порушення процедури перевірки суд зазначає, що позивач стверджує, що фактична перевірка СП у вигляді ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» була призначена без передбачених податковим законодавством підстав.

Вище викладені норми, що регулюють призначення та проведення фактичних перевірок.

Верховний Суд неодноразово формулював правову позицію, відповідно до якої фактична перевірка не може бути проведена податковим органом довільно. Підставою для проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Такий правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №640/21536/19.

Із наказу №150 від 20.06.2023 слідує, що підставою для призначення фактичної перевірки податковим органом зазначено підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України та підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ.

При цьому, у наказі відсутня вказівка на фактичну підставу з переліку, передбаченого законом: отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; отримання податковим органом інформації будь-якого походження про порушення вимог законодавства в частині здійснення, зокрема, функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального (підпункт 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

У наказі зазначена мета: контроль за дотриманням норм законодавства, в частині здійснення платниками розрахунковими операцій, обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх зберігання чи реалізації, оформлення трудових відносин з працівника (найманими особами).

Верховний Суд у постанові від 08.09.2020 у справі №640/21536/19 дійшов висновку про обґрунтованість висновків про протиправність наказу про проведення фактичної перевірки платника податків з огляду на те, що у спірному наказі про призначення фактичної перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено, у рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності товариства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Аналогічно у цій справі в наказі Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України №150 від 20.06.2023 "Про проведення фактичної перевірки" відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено, у рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників тощо) була встановлена податковим органом.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття наказу "Про проведення фактичної перевірки" №150 від 20.06.2023 слугувала інформація про порушення СП у вигляді ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» вимог законодавства.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення фактичної перевірки позивача на підставі наказу №150 від 20.06.2023 "Про проведення фактичної перевірки", у якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Наслідком цього є висновок про те, що акт фактичної перевірки від 03.07.2023 355/3400703/24528065 не є належним доказом вчинення СП у вигляді ТОВ «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» податкового правопорушення, а це, у свою чергу, має наслідком висновок про протиправність оскаржуваного у цій справі рішення.

Протиправність податкового повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП №275/3400703/24528065 від 01.08.2023 підтверджується також наступним.

Так, цим рішенням встановлено порушення вимог п.8.1, п.8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588, пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України та застосовано фінансову санкцію згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України.

Суд погоджується з доводами позивача, що з`ясування питання щодо дотримання платником податків вимог пункту 63.3 статті 63 ПК України не може бути предметом фактичної перевірки (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України), оскільки повідомлення про об`єкти оподаткування (форма 20-ОПП) не стосується здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками, не пов`язане із отриманням дозвільних документів тощо.

Аналогічна правова позиція викладену постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 15.03.2023 р. по справі № 440/1262/21.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість, позивачем доведено та надано достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Також, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 2684 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Спільного підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, буд. 58, ) до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (65015, м. Одеса, пр. Шевченка 15/1, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №275/3400703/24528065 від 01.08.2023 року.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (65015, м. Одеса, пр. Шевченка 15/1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Спільного підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, буд. 58, ) судовий збір у сумі 2684 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.