Справа № 340/9397/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9397/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження заяву адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області від 23.03.2023 року №33, яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- визнати протиправною та скасувати відмову, викладену у листі Головного управління ПФУ у Кіровоградській області від 25.10.2023 року №13625-14115/Г-02/8-1100/23, у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати первісного звернення, а саме з 17.03.2023 року із зменшенням пенсійного віку як особі, яка постійно проживала або постійно проживає чи постійно працювала або постійно працює у зоні посиленого радіологічного контролю (категорія 4), зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.07.1992 року по 20.08.1996 рік у КСП "Нива"; з 01.03.1997 року по 04.04.2000 рік у фермерському господарстві "Калина" та період догляду за дитиною до 3-х років ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона звернулась із заявою про призначення їй пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте рішення Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області від 23.03.2023 року №33 у призначенні пенсії відмовлено через відсутність необхідного страхового стажу, оскільки не були враховані періоди роботи в КСП ''Нива'' з 01.07.1992 року по 20.08.1996 року, період роботи в ФГ ''Калина'' та період перебування у декретній відпустці з 01.11.1983 року. Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки не може нести тягар відповідальності за записи у трудовій книжці, зроблені уповноваженими особами роботодавця. При цьому вказує, що має страховий стаж не менше 15 років, статус особи, яка постійно працювала у зоні посиленого радіологічного контролю та досягла відповідного віку із зменшенням його на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання.

Ухвалою судді від 15.11.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01.12.2023 року від ГУ ПФУ в Кіровоградській області (надалі відповідач 1) до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які мотивовані відсутність у позивача необхідного страхового стажу, з урахуванням його зниження, на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

27.12.2023 року від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (надалі відповідач 2) також надійшов відзив на позов, у якому пенсійний орган заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки страховий стаж позивача складає 22 роки 06 місяців 9 днів, при необхідних 25 років, оскільки згідно Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' стаж необхідний для призначення пенсії у 2021 році становить 28 років, зменшений на 3 роки. При цьому, до страхового стажу не зараховані періоди роботи позивача через дефекти у записах про трудову діяльність в трудовій книжці.

Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згідно посвідчення Серія НОМЕР_2 від 10.09.2013 року є громадянкою яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, 4 категорії (а.с.15).

Згідно довідки старостинського округу №9 с. Балашівка Рівненського району Рівненської області від 01.11.2021 року №1601 ОСОБА_1 була зареєстрована і проживала з 26.04.1986 року по 15.10.1991 рік в с. Балашівка Березківського району Рівненської області, яке до 01.01.2015 року було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю (а.с.21).

17.03.2023 року позивач звернулась до органів ПФУ за призначенням пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 23.03.2023 року №33 про відмову у призначенні пенсії відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за відсутністю страхового стажу, оскільки із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідний стаж для призначення пенсії за віком 25 років (стаж необхідний для призначення пенсії у 2021 році 28 років, зменшений на 3 роки). Страховий стаж ОСОБА_1 22 роки 06 місяців 9 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.07.1992 по 20.08.1996 (поновлено в КСП ''Нива'' на підставі рішення суду), оскільки відсутній запис про звільнення або уточнююча довідка та з 01.03.1997 по 04.04.2000 в ФГ ''Калина'' необхідно надати довідку про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України та записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні бути проведені у точній відповідності з формуванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункту закону. Також не зараховано догляд за дитиною до 3-х років народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як у свідоцтві про народження відсутня відмітка про отримання паспорту (надалі спірне рішення, а.с.10).

Листом ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 05.04.2023 року №1100-0304-8/ НОМЕР_3 повідомлено ОСОБА_2 про прийняте ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішення про відмову в призначенні пенсії за віком (надалі спірна відмова, а.с.9).

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-XII (надалі - Закон №796-XII).

Згідно зі статтею 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є зокрема: 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 11 Закону №796-XII До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії.

Пунктом 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

Потерпілі від Чорнобильської катастрофи:

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років зменшення віку на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Умови призначення пенсії за віком передбачені статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (надалі Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Так, позивач має право на зменшення пенсійного віку на 3 роки (2+1), та відповідно на зменшення віку, з якого може бути призначено пенсію за віком на 3 роки (2+1).

Отже, оскільки позивач, на дату звернення із заявою про призначення пенсії (17.03.2023 року), було 58 років, та вона була віднесена до 4 категорії сіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому мала право на призначення пенсії за зменшенням пенсійного віку за наявності необхідного страхового стажу.

Наразі, спірним постало питання щодо наявності у позивача необхідного страхового стажу, з огляду на те, що спірним рішенням не було зараховані деякі періоди роботи позивача.

Позивачу не зараховано до загального страхового стажу період роботи:

- з 01.07.1992 по 20.08.1996 року (поновлено в КСП ''Нива 20.08.1996), оскільки відсутній запис про звільнення або уточнююча довідка;

- з 01.03.1997 по 04.04.2000 в ФГ ''Калина'' через необхідність надати довідку про сплату страхових внесків до ПФУ та записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботи повинні бути проведені у точній відповідності з формуванням чинного законодавства із посилання на відповідну статтю, пункту закону;

- догляд за дитиною до 3-х років народжений 01.11.1983 року, так як у свідоцтві про народження відсутня відмітка про отримання паспорту.

У трудовій книжці НОМЕР_4 від 28.08.1987 року наявні таки записи (а.с.16-17):

- №3 від 06.04.1991 прийнята в члени колгоспу протокол №4 від 06.04.1991;

- №4 від 20.08.1996 вибула з членів підприємства в зв`язку з припиненням трудової діяльності;

- від 20.08.1996 поновлена в члени КСП ''Нива'' Новгородківського району на підставі рішення Новгородківського районного суду від 21 лютого 1997 року рішення від 21.02.1997.

Аналіз вказаних записів у трудовій книжці дають підстави визначити період роботи позивача у КПС ''Нива'' з 01.07.1992 по 20.08.1996.

У трудовій книжці НОМЕР_5 від 20.07.1982 року наявні таки записи (а.с.18-20):

- №12 від 01.03.1997 прийнята на роботу у фермерське господарство ''Калина'' згідно заяви. Підпис голови ФГ ''Калина'' Гончарук Л.П. наказ №2 від 01.03.1997;

-№13 від 04.04.2000 звільнена з роботи згідно заяви за власним бажанням. Підпис голови та печатка ФГ ''Калина'' наказ №4 від 04.04.2000.

Зміст вказаних записів у цій трудовій книжці також дають підстави для зарахування цього періоду роботи до загального страхового стажу, натомість відсутність посилання на норму закону жодним чином не може вплинути на наявність зарахування цього періоду роботи позивача до загального страхового стажу. А вимога відповідача 2 надати уточнюючу довідку для зарахування цього періоди роботи є протиправною.

У спірному рішенні відповідач 2 взагалі не вказує який період ''догляду за дитиною до 3-х років ІНФОРМАЦІЯ_1 '', що на думку суду є самостійною підставою для висновку щодо невмотивованості спірного рішення. А доводи відповідача 2, як на підставу не зарахування невизначеного періоду, відмітки у свідоцтві про народження дитини щодо отримання паспорту, взагалі лежить поза межами правового поля та є протиправними.

Частиною 1 статті 56 Законом України ''Про пенсійне забезпечення'' визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а, відповідно до статті 62 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' основним документом, що підтверджує стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, інформація про те, що періоди роботи особи має бути визначена у трудовій книжці такої особи. У разі відсутності такого запису, вказані обставини підтверджуються уточнюючою довідкою (Пунктом 20 Порядку №637), а у разі відсутності такої довідки рішенням пенсійного органу про підтвердження стажу роботи. Саме такий алгоритм підтвердження пільгового стажу встановлений законодавцем.

У трудовій книжці за спірний період є усі записи щодо трудової діяльності позивача.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку стосується саме роботодавця, а не найманого працівника.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством. Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина. Більш того, як встановлено судом, усі записі у трудовій книжці є в наявності.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач 2 не врахував, що наведені ним у спірному рішенні недоліки заповнення трудової книжки, не тим дефектом, який може бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки, а відтак певні дефекти у записах трудової книжки не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів її роботи до страхового стажу. Такі недоліки не може обмежувати соціального права позивача на призначення пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 23.03.2023 року №33 як протиправного.

Водночас, саме по собі скасування спірного рішення не відновлює права позивача, а тому належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 17.03.2023 року із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.07.1992 по 20.08.1996 року та з 01.03.1997 по 04.04.2000, а також період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, суд зауважує, що оскільки порушення права позивача відбулось саме ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а тому обов`язок щодо відновлення порушеного права також лежить на цьому суб`єкті владних повноважень, так як за принципом екстериторіальності саме цей орган вирішував питання про призначення пенсії.

Водночас, позовні вимоги стосовно зобов`язання відповідача 2 призначити пенсію за віком не підлягають задоволенню, з огляду на те, що саме до повноважень пенсійного органу належить вирішення питання призначення пенсії, здійснюючи при цього обрахунок страхового стажу та інших обов`язкових обставин, тобто ці повноваження є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.

Суд не може перебирати на себе функції щодо призначення пенсії, натомість може перевіряти наявність порушеного права та встановлювати спосіб його відновлення.

Отже, враховуючи вищевказане, належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача із зарахуванням до загального страхового стажу спірних періодів.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправною та скасувати відмову, викладену у листі ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 25.10.2023 року, вважаючи її протиправною.

Кодекс адміністративного судочинства України (надалі КАС України) не містить окремого визначення понять "дії" чи "бездіяльність", натомість є визначення індивідуального акту - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (стаття 4 КАС України).

Оскаржуваний лист ГУ ПФУ в Кіровоградській області не є актом індивідуальної дії, який порушує права позивача на призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені не будь-які дії суб`єкта владних повноважень, а лише ті, які порушують права, свободи або законні інтереси позивачки. Тобто оспорюваною відмовою повинні створюватись перешкоди для реалізації права позивачки на призначення пенсії за віком, натомість, такими перешкодами є не лист відповідача 1, а є спірне рішення відповідача 2, яке є самостійним предметом даного спору.

Оспорювана позивачем відмова не відповідають критерію юридичної значимості, не створює для неї жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, свобод, інтересів та не породжують для нього будь-яких обов`язків. Сам по собі лист ГУ ПФУ в Кіровоградській області не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення її можливості їх реалізувати та не покладають на неї певні обов`язки, а відтак не може вважатись такою, що порушують права, свободи чи інтереси позивача.

Рішенням, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки позивачки, є саме спірне рішення про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмови ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Докази понесення інших витрат у справі відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 715,73 грн. (1073,60/3 х 2) за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49000; ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області від 23.03.2023 року №33 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ПФУ у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 17.03.2023 року із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.07.1992 по 20.08.1996 року та з 01.03.1997 по 04.04.2000, а також період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 715,73 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК