Справа № 420/15635/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

представника позивача Павлова Є.О.

представника відповідача Куслій Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ТОВ "Продовольча компанія АМ" до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа - Державна податкова служба України про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.03.2023 № 4976/15-32-09-01.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що приймаючи наказ про проведення перевірки відповідач обмежився лише посиланням на норми ПК України, однак жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення. При цьому, відповідачем розглядався порядок правильності обліку транспортних засобів, а не саме факт використання такого транспортного засобу для зберігання палива та подальшого його використання у господарській діяльності підприємства. Контролюючим органом не було належним чином відображено факт того, що при роботі техніки паливо також зберігалося у відповідних каністрах, що використовуються у господарській діяльності. Позивач використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операції з реалізації та зберігання пального іншим особам. Контролюючим органом не враховано фактичний об`єм палива який може знаходитись в транспортних засобах, зокрема в паливній системі та двигуні. Таким чином, контролюючим органом винесено ППР, яке не відповідає вимогам чинного законодавства.

Представником відповідача Головного управління ДПС в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та вказує, що підставою для прийняття наказу про проведення перевірки слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері обліку пального в місцях зберігання з метою дотримання умов ліцензування, недопущення порушень у сфері обігу пального в місцях його зберігання, та з урахуванням проведення аналізу господарської діяльності ТОВ "Продовольча компанія АМ", яким встановлено придбання в період січня 2020 - квітня 2021 року дизельного пального у кількості 88056,00 літрів для власного використання, внаслідок чого існував ризик зберігання пального без наявності відповідної ліцензії. 25.08.2020 року сумарна місткість використаних підприємством ємностей паливних баків згідно технічних характеристик автотранспорту, навантажувачів та тепловозу складає 3135 л., таким чином різниця в об`ємі/обсязі дизельного пального - 1665 л. знаходилась поза межами паливних баків транспортних засобів підприємства та з урахуванням документального підтвердження місця розвантаження отриманого дизельного палива 25.08.2020 року та відомостей про отримання (прихід) палива на склад ГСМ підприємства встановлено, зокрема 25.08.2020 року, але не виключно, зберігання в місці зберігання на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст. 15 Закону № 481.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив доводи викладені в позовній заяві, а також вказав, що посилання контролюючого органу на сам лише факт постачання палива 25.08.2020 за накладною № 113 не може бути підставою для проведення перевірки, оскільки позивачем постійно здійснювались такі поставки в своїй господарській діяльності та відповідно не може вказувати на наявність правопорушення.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року повернуто без розгляду клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи Електронний суд по справі № 420/15635/23 (вхід. № ЕП/44242/23 від 08.11.2023 року).

Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року призначено судове засідання в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою власних технічних засобів учасників справи в підсистемі відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua/).

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.05.2004 року проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія АМ" ().

22 лютого 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ № 1061-п про проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія АМ" з 23.02.2023 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.03.2020 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв (а.с. 106-107 т. 1).

06 березня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт про результати фактичної перевірки № 3823/15-32-09-01-03/32972638, яким зафіксовано порушення ТОВ "Продовольча компанія АМ" ст. 15 Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність згідно ст. 17 Закону (а.с. 112-117 т. 1).

ТОВ "Продовольча компанія АМ" подано заперечення на акт перевірки № 3823/15-32-09-01-03/32972638 від 06.03.2023 року, за результатами розгляду яких прийнято висновок № 80/15-32-09-01-19 від 22.03.2023 року, яким розділи акту «Перевіркою встановлено» та «Висновок перевірки» викладно в редакції, зазначені у висновку (а.с. 137-149 т. 1).

29 березня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 4976/15-32-09-01, яким застосовано до ТОВ "Продовольча компанія АМ" штрафні (фінансові) санкції у розмірі 500000,00 грн. (а.с. 153-154 т. 1).

ТОВ "Продовольча компанія АМ" подано скаргу на податкове повідомлення-рішення № 4976/15-32-09-01 від 29.03.2023 року, яку рішенням ДПС України від 06.06.2023 року № 14336/6/99-00-06-03-02-06 залишено без задоволення, а ППР без змін (а.с. 19-27 т. 1).

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 Податкового кодексу України.

Згідно п. 80.1, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені статтею 81 ПК України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Відповідно до пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом: а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії; б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам. Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу; в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам; г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої; ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

З матеріалів справи вбачається, а саме з акту від № 3823/15-32-09-01-03/32972638 від 06.03.2023 року, в редакції висновку № 80/15-32-09-01-19 від 22.03.2023 року, що під час проведення фактичної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області зафіксовано порушення ТОВ "Продовольча компанія АМ" ст. 15 Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність згідно ст. 17 Закону.

В акті № 3823/15-32-09-01-03/32972638 від 06.03.2023 року, в редакції висновку № 80/15-32-09-01-19 від 22.03.2023 року, зазначено, що згідно інформації з інформаційних систем (баз даних) контролюючого органу ЄРПН, ЄРАН, бухгалтерських відомостей ТОВ "Продовольча компанія АМ", документів та їх копій, наданих до перевірки в порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР встановлено отримання та зберігання важких дистилятів (палива дизельного) ТОВ "Продовольча компанія АМ" в місцях, на які не було отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), а саме за адресою: АДРЕСА_1. Згідно відомостей з акцизної накладної від 25.08.2020 року № 113, особа, що реалізує пальне ТОВ «РОЯЛ РЕСУР», код операції - « 3», напрям використання - « 0», пересувний акцизний склад «ВН2505НЕ», місткість ємності для акцизної накладної - 4,80 м. куб., адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання - неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки - « 65006, . Одеса, вул. Известковая, 87/1» (видаткова накладна на паливо № 788 від 25.08.2020 року, товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 788 постачальник ТОВ «РОЯЛ РЕСУР»). Згідно зведеної відомості витрат палива машин ТОВ "Продовольча компанія АМ" за період 01.08.2020 - 31.08.2020 року залишок палива на початок робочого дня 25.08.2020 року складає 1024 літра, отримання (прихід) палива на склад ГСМ складає 4800 літра, залишок отриманого та зберігає мого палива до видачі зі складу складає - 4800 літрів, видача палива зі складу склала 4800 літрів, залишок палива після видачі зі складу - 0 літрів. Згідно наданих даних суб`єкта господарювання загальний залишок палива в паливних баках транспортних засобів та спецтехніки на початок робочого дня 25.08.2020 року складає - 1024 л. (норми витрат палива встановлені товариства наказом № 25 від 31.12.2019 року), а також надану інформацію про виконані роботи (у мото/годинах) за кожним видом автотранспорту та спецтехніки на вказану дату. Отже 25.08.2020 року можлива сумарна місткість використаних підприємством ємностей паливних баків згідно технічних характеристик автотранспорту, навантажувачів та тепловозу складає 3876 л., таким чином різниця в об`ємі/обсязі дизельного пального - 924 л. (4800-3876) знаходилась поза межами паливних баків транспортних засобів підприємства та з урахуванням документального підтвердження місця отримання (прихід) палива на склад ГСМ підприємства (згідно оборотно-сальдової відомості зокрема по рахунку 103 за 2020 рік, на балансі підприємства знаходилась автозаправна станція АЗС з двома ємностями (резервуарами) для зберігання пального загальним об`єктом 16 м.куб.) та здійснення в подальшому видачі пального з такого складу ГСМ, до того ж враховуючи пояснення платника, що товариством також здійснювалось зберігання палива у відповідних паливних каністрах підприємства, встановлено зокрема 25.08.2020 року, але не виключно, перебування/знаходження/зберігання в місці зберігання на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено ст. 15 Закону.

Верховний Суд у постановах від 31 травня 2022 року у справі №540/4291/20, від 15 червня 2022 року у справі №260/3859/20 здійснив системний аналіз норм ПК України та Закону № 481 у їх взаємозв`язку та сформулював такий висновок: зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.

Отже, для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2015 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Продовольча компанія АМ" укладено договір оренди обладнання № 1, згідно якого з урахуванням додаткових угоди ТОВ "Продовольча компанія АМ" орендувало, в тому числі каністри пластикові для паливно-мастильних матеріалів об`ємом 5 літрів у кількості 100 одиниць (а.с. 28-33 т. 1).

Згідно наказу № 016/П від 21.08.2020 року «Видача палива автотранспорту та спецтехніці» наказано для забезпечення повного циклу розвантажувальних робіт заправити технологічний транспорт, механізми та автомобілі паливом 25 серпня 2020 року у такій кількості: автонавантажувач Toyota 62-8 FD ТО0345ВН - 65 л., автонавантажувач Mitsubishi FD16D ТО0368ВН - 65 л., автонавантажувач Mitsubishi FD18NT ТО0347ВН - 65 л., автонавантажувач Mitsubishi FD20СNT ТО0348ВН - 65 л., автонавантажувач Mitsubishi FD30NT - 65 л., автонавантажувач Mitsubishi FD30NT ТО0346 ВН - 65 л., тепловоз ТГМ23В 006ФО - 1400 л., автонавантажувач Kalmar DCD-160-12 ТО0372ВН - 240 л., фронтальний навантажувач SEM636D - 180 л., навантажувач XG 932 ІІ ТО0913 - 180 л., автонавантажувач CAT DP 30 NT ТО1005ВН - 65 л., вантажний автомобіль Камаз 5425 НОМЕР_4х - 315 л., вантажний автомобіль Камаз 5320 НОМЕР_1 - 315 л., вантажний автомобіль (самоскид) Камаз 55111 НОМЕР_2 - 180 л., мікроавтобус Тойота Хайс НОМЕР_3 - 70 л., мікроавтобус Тойота Хайс 42406ОЕ - 65 л., пневмоперевантажувач NEURO EM 44Z Т4094ОД - 700 л., пневмоперевантажувач NEURO GSD 250/250D-TA8 Т4919ОД - 700 л. (а.с. 34 т. 1).

Верховний Суд в постанові від 15.06.2020 року по справі №260/3859/20 вказав, що суть фактичної перевірки полягає у безпосередньому встановленні працівниками контролюючого органу (підтвердження або спростування обставин) саме факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, а не його придбання. Невстановлення під час фактичної перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

Аналогічна правова позиція вкладена в постанові від 12 жовтня 2023 року по справі № 520/4658/22.

В той же час, з акту перевірки № 3823/15-32-09-01-03/32972638 від 06.03.2023 року, в редакції висновку № 80/15-32-09-01-19 від 22.03.2023 року, не вбачається того, що різниця в об`ємі/обсязі дизельного пального - 924 л. перебувала у ємності, чи у споруді, обладнанні за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, фактичну перевірку зберігання ТОВ "Продовольча компанія АМ" палива здійснено податковим органом на підставі інформації з інформаційних систем (баз даних) контролюючого органу ЄРПН, ЄРАН, бухгалтерських відомостей, без реального встановлення факту такого зберігання та без визначення конкретного місця зберігання. Посадовими особами контролюючого органу не з`ясовано обставин фактичного зберігання позивачем пального у спірних правовідносинах, з врахуванням напрямків господарської діяльності підприємства і наявної у користуванні позивача техніки та використання палива шляхом заправки автотранспорту підприємства та каністр, що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, та помилково ототожнив господарську операцію із придбання пального із фізичним зберіганням пального.

Під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області не проведено інвентаризації пального на зберіганні, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, відбір зразків пального. В акті перевірки не відображено і спосіб його зберігання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей).

За таких підстав суд вважає неспроможними посилання відповідача на те, що таке паливо перебувало/знаходилось/зберігалось в місці зберігання на яке не була отримана ліцензія на право зберігання пального чи на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), оскільки вказані висновки ґрунтуються на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені в акті перевірки висновки щодо здійснення зберігання позивачем пального без наявності відповідної ліцензії за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване повідомлення рішення-рішення прийняте за результатами проведеної фактичної перевірки ТОВ "Продовольча компанія АМ", яка призначена наказом Головного управління ДПС в Одеській області № 1061-п від 22.02.2023 року.

В той же час, наказ ГУ ДПС в Одеській області № 1061-п від 22.02.2023 року не містить посилань на конкретну інформацію отриману в установленому законодавством порядку про порушення ТОВ "Продовольча компанія АМ", вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 22 вересня 2020 року по справі № 520/1304/2020 (провадження № К/9901/22568/20) зазначив, що інформація на підставі якої прийнято наказ про проведення фактичної перевірки, повинна містити інформацію про хоча і можливі, проте конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи.

Зазначений правовий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 04 грудня 2018 року по справі 820/4894/18.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на доповідну записку управління контролю за підакцизними товарами від 08.02.2023 року, як на підставу для призначення та проведення фактичної перевірки, оскільки вказана доповідна записка не містить будь-яких посилань на норми чинного законодавства України, які можливо порушені суб`єктом господарювання ТОВ "Продовольча компанія АМ" (а.с. 108-109 т. 1).

За таких підстав, суд дійшов висновку, що податковим органом не доведено наявність в діях позивача порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а тому податкове повідомлення-рішення 4976/15-32-09-01 від 29.03.2023 року є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Відповідно до до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Продовольча компанія АМ" слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ТОВ "Продовольча компанія АМ" (, адреса місцезнаходження: 65006, м. Одеса, пров. Мукачівський, 6/5) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), третя особа - Державна податкова служба України (, адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 4976/15-32-09-01 від 29.03.2023 року.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Продовольча компанія АМ" (, адреса місцезнаходження: 65006, м. Одеса, пров. Мукачівський, 6/5) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 04 січня 2024 року.

Суддя О.А. Левчук